ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4668/22                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  20 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,  
ВСТАНОВИВ
ТОВ «АК-Газпрогрес» звернулось до суду з позовом, у якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області форми "С" №00007230032-0119 від 14.01.2020 із визначеними зобов`язаннями зі штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250 000,00 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року провадження у справі закрито на підставі п.4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Роз`яснено позивачеві, що повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що питання правомірності винесення податкового повідомлення-рішення №00007230032-0119 від 14.01.2020 було предметом судового розгляду у справі № П/320/687/20, за результатами якого було прийнято рішення, яке набрало законної сили. 
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у суду були відсутні визначені  ст. 238 КАС України  підстави для закриття провадження у даній справі, оскільки підстави позовів в адміністративних справах № 320/4668/22 та № П/320/687/20 є різними, що виключає можливість для закриття провадження в адміністративній справі на підстав п. 4 ч. 1  ст. 238 КАС України.  
Заявник звертає увагу на те, що відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 238 КАС України  постановлення ухвали про закриття провадження у справі можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав. Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі. 
Від відповідача відзив на апеляційну скаргу суду апеляційної інстанції не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає зазначити наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № П/320/687/20 за позовом ТОВ «АК-Газпрогрес» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00007230032-0119 від 14.01.2020.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «АК-Газпрогрес» відмовлено.
В обґрунтування позовних вимог у справі №П/320/687/20 позивачем було зазначено про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки встановлені під час перевірки порушення відбулися за відсутності вини ТОВ "Ак-Газпрогрес". Зокрема, позивач звертав увагу на те, що у нього є в наявності перелік усіх документів дозвільного характеру, необхідних для здійснення господарської діяльності як роздрібна торгівля пальним, оскільки до контролюючого органу у визначені строки було подано заяву для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, до якої було додано усі необхідні документи для її отримання. При цьому, позивач зауважив, що ним виконано усі необхідні вимоги для отримання спірної ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а тому вважає, що на час встановлення порушення він мав право здійснювати торгівлю пальним.
У даній справі №320/4668/22 позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає про протиправність податкового повідомлення-рішення від 14.01.2020 року форми «С» №00007230032-0119, оскільки відповідачем незаконно проведена фактична перевірка, а наказ про проведення перевірки не відповідає вимогам Податкового кодексу України як за змістом, так і за формою.
Також зазначає про відсутність чіткого та детально розробленого правового механізму отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з 01.07.2019 року, внаслідок протиправного зволікання органів державної влади із визначенням компетентного суб`єкта владних повноважень, відповідального за визначення такого механізму.
Окрім цього, позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що в період з 01.07.2019 по 04.07.2019 не здійснював жодної діяльності із роздрібної торгівлі пальним, а лише відпускав контрагентам-покупцям попередньо замовлені обсяги пального за відповідними талонами, що були оплачені ними до 01.07.2019. Зазначені господарські операції, на думку позивача, не можуть вважатись операціями з роздрібної торгівлі пальним в розумінні  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-BP  (із змінами та доповненнями, далі - Закон №481), а тому встановлене відповідачем порушення в цій частині не мало місця.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Касаційний адміністративний суду складі Верховного Суду висловлював правову позицію стосовно застосування пункту 4 частини першої  статті 238 КАС України  у  постанові від 04 березня  2021 року у справі № 260/630/19.
Зокрема, Суд вказав, що відповідно до пункту 4 частини першої  статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Колегія суддів зазначає, що у широкому змісті підставою адміністративного позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. До таких обставин можна віднести такі юридичні факти, які підтверджують наявність або відсутність спірних правовідносин між сторонами та наявність порушення прав, свобод чи інтересів позивача.
Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2022 року по справі № 340/807/21 зазначив, що підставою позову можуть бути тільки юридичні факти, які тягнуть певні правові наслідки, а саме: виникнення, зміну та припинення правовідносин. Натомість фактичні дані справи до підстав позову не відносяться, оскільки такі лише підтверджують наявність або відсутність тих юридичних фактів, які складають підставу позову. З огляду на викладене, суди під час встановлення тотожних справ повинні звертати увагу на усі доводи учасників справи, а надаючи оцінку підставам позову слід досліджувати кожну підставу зокрема з детальною характеристикою, а не обмежуватись загальним твердженням. Усі ці обставини належить оцінювати у сукупності, гарантувавши доступ до правосуддя особам, які вважають, що їхнє право порушене, і які діяли добросовісно.
З матеріалів справи встановлено, що правомірність податкового повідомлення-рішення форми "С" №00007230032-0119 від 14.01.2020 була предметом розгляду адміністративної справи № П/320/687/20 та є предметом розгляду даної справи.
Апелянт заперечуючи проти закриття провадження у справі вказує про те, що в межах судових справ №320/4668/22 та № П/320/687/20 заявлені різні підстави для оскарження податкового повідомлення-рішення. Зокрема у цій справі позивач як на підставу позову зазначає, що відповідачем незаконно проведено фактичну перевірку, також звертає увагу суду, що в результаті порушення державою України принципів «виправданості втручання» та «належного урядування» при запровадженні ліцензійного режиму роздрібної торгівлі пальним з 01.07.2019 державою штучно створена ситуація правової невизначеності, яка стимулювала суб`єкти господарювання до порушення закону не внаслідок їхніх умисних дій, а у зв`язку із відсутністю належного рівня правового регулювання спірних правовідносин, прозорої та зрозумілої процедури отримання ліцензій на право здійснення господарської діяльності.
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції констатує, що судом першої інстанції не здійснено оцінку підставам позову, що можуть підтвердити тотожність справ № 320/4668/22 та № П/320/687/20, оскільки суд не перевірив, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просив про захист свого права у перелічених справах, обмежившись лише зазначенням, що питання правомірності винесення податкового повідомлення-рішення №00007230032-0119 від 14.01.2020 було предметом судового розгляду у справі № П/320/687/20, не співставляючи підстави позову у справі № П/320/687/20 з підставами позову, заявленими у цій справі.
При цьому, дослідження змісту позовних заяв поданих ТОВ «АК-Газпрогрес» у справах № 320/4668/22 та № П/320/687/20 має вирішальне значення для можливості застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, з огляду на те, що у випадку нетотожності підстав позову у цій справі з підставами позову у справі №П/320/687/20, які між собою можуть співпадати, виключає можливість застосування зазначених положень ст. 238 КАС України.
Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №320/4668/22 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому ухвала суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 09 грудня 2022 року підлягає скасуванню, а справа №320/4668/22 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 312, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 25 квітня 2023 р.
Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

суддя                                        О.М.Оксененко