Ухвала
11 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/32143/17-ц
провадження № 61-6007cк23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у  справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», третя особа - в. о. начальника служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Маслова Лариса Георгіївна, про визнання незаконним і  скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дідуренко С. В., з  пропуском строку на касаційне оскарження, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у вказаній справі. 
Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, заявник зазначає про те, що повний текст оскарженого рішення апеляційного суду вручено 06 січня 2023 року, 05 лютого 2023 року вперше подану касаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року повернуто заявнику. Зазначену ухвалу ОСОБА_1 отримав 21 березня 2023 року. Строк на касаційне оскарження пропущений тому, що через постійні повітряні тривоги, які відбувалися 22 березня 2023 року, 23 березня 2023 року, 24 березня 2023 року, 30 березня 2023  року, 31  березня 2023 року, 01 квітня 2023 року, 03 квітня 2023 року, 04 квітня 2023 року, 07 квітня 2023 року, 08 квітня 2023 року, 12 квітня 2023 року, 13 квітня 2023 року, 19  квітня 2023  року, позивач вимушений був залишати місце свого проживання, що перешкоджало своєчасному підготуванню касаційної скарги.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена                     з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Наведені обставини не можна вважати поважними причинами пропуску строку з таких підстав. ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, 06 січня 2023 року йому вручений повний текст оскарженого рішення, про що він самостійно зазначив у касаційній скарзі, мав розраховувати на тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення оскарженого рішення апеляційного суду та після отримання його повного тексту, посилаючись на пропуск строку на касаційне оскарження через обставини, зумовлені воєнними діями, зокрема повітряними тривогами, які відбувалися 22  березня 2023 року, 23 березня 2023 року, 24 березня 2023 року, 30 березня 2023  року, 31  березня 2023 року, 01 квітня 2023 року, 03 квітня 2023 року, 04 квітня 2023 року, 07 квітня 2023 року, 08 квітня 2023 року, 12 квітня 2023 року, 13 квітня 2023 року, 19  квітня 2023  року, не надав належних доказів на підтвердження неможливості з поважних причин своєчасного подання касаційної скарги, які прямо або опосередковано пов`язані із введенням воєнного стану в Україні. 
Отже, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати докази на обґрунтування наведених підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або навести інші підстави для поновлення строку.
Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук