УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня2023 року
м. Київ
справа № 761/19541/20
провадження № 51-3440 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_4 , 
встановив:
Як убачається із касаційної скарги, вироком Шевченківського районного суду              м. Києва від 29 вересня 2021 року  ОСОБА_4  засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до  покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставіст. 75 КК України  ОСОБА_4  звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням їй іспитового строку тривалістю  2 роки.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Прокурор звернулася із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення суду  апеляційної інстанції щодо засудженої.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог прокурором викладено без урахування вимог                 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
У поданій касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через м`якість. 
При цьому прокурор вказує, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_4 вже притягувалася до кримінальної відповідальності за скоєння умисного корисливого злочину проти власності (крадіжки), тому схильна до вчинення злочинів, у тому числі проти власності. Тому зазначає про підвищену суспільну небезпеку особи засудженої. Однак належного вмотивування зазначеному прокурор не наводить із врахуванням того, що станом на час вчинення нового кримінального правопорушення, за який ОСОБА_4 засуджена згідно оскаржуваного вироку, судимість за попереднім вироком Подільського районного суду м. Києва від                         31 серпня 2017 року була погашена у відповідності до вимог, передбачених п. 1 ч. 1          ст. 89 КК України.
Таким чином, прокурор не зазначає на конкретні порушення закону, з  урахуванням положень ст. 438 КПК України, які були б допущені судом апеляційної інстанцій при винесенні судового рішення та які б були підставами для його скасування, та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, з урахуванням того, що судимість ОСОБА_4 за попереднім вироком погашена.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п'ять  днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3