П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 540/129/22	

 	Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.                                Дата і місце ухвалення: 21.02.2022р., м. Херсон                                                                       	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд: 
-          визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження виплати позивачу пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;
-          зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІІ у розмірі 82% грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» Міністерства внутрішніх справ України від 11.05.2021р. №33/42-К-24 починаючи з 01.12.2019р. без обмеження максимального розміру з урахуванням виплачених сум.  
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06.07.2021р. у справі №540/2378/21 у листопаді 2021 року ГУ ПФУ в Херсонській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» №33/42-К-24 від 11.05.2021р. Проте, відповідачем обмежено виплату пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки ГУ ПФУ в Херсонській області не враховано рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ. Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016 є втрата чинності ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, що, в свою чергу, виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки така норма вважається «відсутньою» у тексті Закону.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.02.2022р. позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з обмеженням максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 82% грошового забезпечення на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» №33/42-К-24 від 11.05.2021р., без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019р. та з урахуванням проведених виплат.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 21.02.2022р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що обмеження максимального розміру пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XIІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, встановлено статтею 2 Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Вказана норма втратила чинність  лише в частині поширення її дії на Закон України  «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI, як така, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013р. А відтак, ст.2 Закону №3668-VI поширюється на всі види пенсій, окрім тих, хто отримує щомісячне довічне грошове утримання на підставі Закону України  «Про судоустрій і статус суддів». 
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. у справі №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XIІ в редакції Закону України від 24.12.2015р. №911-VII. Буквальне розуміння вказаного рішення КСУ дає підстави стверджувати, що у Законі №2262-XIІ  відсутня ч.7 ст.43. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є військовим пенсіонером, якому призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ) у розмірі 82% грошового забезпечення.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06.07.2021р. у справі №540/2378/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» Міністерства внутрішніх справ України від 11.05.2021р. №33/42-К-24, виходячи із 82% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2019р. з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання зазначеного судового рішення ГУ ПФУ в Херсонській області у жовтні 2021 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019р. Підсумок пенсії (з надбавками): 21721,56 грн.
Розмір пенсії обмежено максимальним розміром, тобто 10 прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, та склав: з 01.12.2019р. - 16380,00 грн.; з 01.07.2020р. - 17120,00 грн.; з 01.12.2020р. - 17690,00 грн.; з 01.07.2021р. - 18540,00 грн.
Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з листопада 2021 року.
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження виплати перерахованої за рішенням №540/2378/21 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р.  по справі №7-рп/2016. Таким чином, за висновками суду першої інстанції, з 20.12.2016р. частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, не підлягає застосуванню у спірних відносинах.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р.  № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.
Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р., який набрав чинності 01.10.2011р., у статті 43 Закону №2262-ХІІ, зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
Законом України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016р.) у Законі №2262-ХІІ частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня  2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону №2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII.
У рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року №1080-VIII статтю 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч.7 ст.43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Проте, на момент набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, а саме станом на                01.01.2017р., ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016р. Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.
Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.
Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016р. є такими, що втратили чинність.
Це означає, що стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, що повністю спростовує доводи апелянта щодо застосування наведених норм матеріального права.
Посилання апелянта на норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р. є безпідставним, оскільки норма ст.2 вказаного Закону в частині обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, є абсолютно тотожною нормі ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка вже визнана такою, що суперечить Конституції України та, відповідно, не підлягає застосуванню.
Колегія суддів наголошує, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення               від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а саме з 20.12.2016р. по теперішній час в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.
Однак, відповідач свідомо ігнорує рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, яким безпосередньо надається оцінка неконституційності правових норм, якими обмежуються права осіб, звільнених з військової служби, щодо їх пенсійного забезпечення, зокрема визнається неконституційним обмеження розміру пенсій таких осіб.
Правова позиція суду у даній справі відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 05 лютого 2020 року у справі №815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі №620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі  №522/16881/17, від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19.
Колегія суддів не приймає посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2021р. у справі №580/5962/20, оскільки ці висновки стосуються обмежень пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у той час як у цій справі пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ПФУ в Херсонській області та скасування рішення суду від 21.02.2022р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 18 квітня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук