ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2023 р.                              Справа № 911/262/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Корсака В.А. 
          Ходаківської І.П. 
 
за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Семенова О.П. (в режимі відеоконференції)                
від відповідача: Жуков О.Ю., Волощук В.В.   
від третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Жукова Олександра Юрійовича
на рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 (повне рішення складено 07.12.2022) (суддя Ярема В.А.)
у справі № 911/262/20 Господарського суду Київської області
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця"
до фізичної особи-підприємця Жукова Олександра Юрійовича,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,
про зобов`язання повернути майно та стягнення 149 663,28 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          У січні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі -                         АТ "Укрзалізниця") в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Жукова Олександра Юрійовича (далі - ФОП Жуков О.Ю., відповідач) про:
- зобов`язання ФОП Жукова О.Ю. повернути АТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця" протягом 3-х календарних днів після набрання судовим рішенням законної сили окреме нерухоме майно - частину перону станції Бобрик, що знаходиться за адресою: Київська область,               с. Шевченкове, вул. Вокзальна, 52, загальною площею 25,0 кв. м шляхом складення акта приймання-передачі;
- стягнення з ФОП Жукова О.Ю. на користь АТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця" неустойки в розмірі подвійної орендної плати в загальній сумі 149 663,28 грн за прострочення повернення майна.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між сторонами цього спору було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, який припинив свою дію в кінці червня 2018 року, однак станом на час подання позову об`єкт оренди позивачу не повернуто. Отже, відповідач порушив умови договору та норми закону, не виконавши свої обов`язки як орендаря за договором належним чином та в установлений строк. 
Короткий зміст попередніх судових рішень
3.          Рішенням Господарського суду Київської області від 07.09.2020 у справі                             № 911/262/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021, у позові відмовлено.
4.          Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 судові рішення попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
5.          Зокрема, Верховний Суд зауважив, що сторони не обмежені в праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом всього строку дії такого договору. Оскільки відповідач був поінформований про те, що після закінчення строку дії договору оренди на наступний період договір продовжуватися не буде, висновки судів попередніх інстанцій, що договір оренди є пролонгованим на той самий строк на тих самих умовах, є передчасними. Звідси й висновки судів про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є необґрунтованими, оскільки вони можуть бути сформульовані лише після встановлення обставин продовження (або ж припинення) договірних відносин.
6.          За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 911/262/20 позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано ФОП Жукова О.Ю. повернути АТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця" окреме нерухоме майно - частину перону станції Бобрик, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Шевченкове, вул. Вокзальна, 52, загальною площею 25,0 кв. м. Стягнуто з            відповідача на користь позивача 132 524,28 грн неустойки у розмірі подвійної орендної плати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 4 089,86 грн судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з позивача в доход Державного бюджету України 257,09 грн судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з відповідача на користь позивача 8 179,73 грн судового збору за подання касаційної скарги.
7.          Суд першої інстанції встановив, що під час дії договору оренди позивачем повідомлено відповідача про наявність заперечень стосовно пролонгації такого договору на новий строк, що, з урахуванням укладеного надалі 22.06.2018 додаткового договору та встановлення строку його дії з 01.01.2018 по 30.06.2018, свідчить про обізнаність відповідача із вказаними обставинами закінчення строку дії договору 30.06.2018 та непродовження його на новий строк. Отже, оскільки під час дії договору оренди мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення такого договору на новий строк та про вказані заперечення орендар був обізнаний, суд дійшов висновку про те, що зазначений договір оренди припинився 30.06.2018.
8.          Сторонами спору у даній справі не заперечено, що отримане за договором оренди майно після припинення вказаного правочину з 01.07.2018 та до моменту звернення позивача до суду із відповідним позовом відповідач з користування не повернув, мотивуючи такі дії власним переконанням у продовженні дії договору та наявності правових підстав для користування майном. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування відповідачу з липня 2018 року по жовтень 2019 року передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Водночас, враховуючи неможливість включення до вказаної неустойки податку на додану вартість, судом здійснено обрахунок такої санкції без включення ПДВ до кожного місячного орендного платежу, починаючи з базового платежу, послідовно його проіндексувавши за усі наступні місяці, як наслідок, за висновком суду першої інстанції, арифметично правильною є сума неустойки за вказаний період у розмірі 132 524,28 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
9.          Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП Жуков О.Ю. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 911/262/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
10.          Зокрема, відповідач заперечує факт отримання листа від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339, який наявний у матеріалах справи та зі змісту якого вбачається повідомлення позивачем відповідача про відсутність наміру на продовження дії договору оренди.                 ФОП Жуков О.Ю. звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що вказаний лист належним чином йому не надсилався та не вручений. 
11.          У свою чергу, лист ФОП Жукова О.Ю. (без вихідної дати, без назви та адреси, без зазначення особи, якій адресується), в якому зазначено на "Вашу заяву № 339 від 04.05.2018 року", за твердженням відповідача, не може вважатись відповіддю на лист від 04.05.2018             № ФБМЕС-01/339, оскільки відповідачем для позивача не надсилався, не вручений останньому під розписку, і матеріали справи не містять доказів направлення та/чи вручення такого листа.
12.          З наведених підстав відповідач вважає, що рішення місцевого господарського суду в частині надсилання/отримання листів, їх вручення чи обізнаності сторін з їх змістом не підтверджено жодними доказами і ґрунтується на припущеннях.
13.          Додатковим договором від 22.06.2018 до договору оренди були внесені зміни, які стосувалися строку його чинності, водночас умови п. 10.4 договору оренди щодо автоматичної пролонгації не змінювались, отже, вони мають застосовуватись, оскільки позивач впродовж одного місяця після закінчення строку дії договору, а також у подальші періоди 2018-2022 років не повідомляв відповідача про своє бажання припинити дію цього договору. 
14.          Відповідач після 01.07.2018 продовжував використовувати орендоване майно та сплачувати за нього обумовлену договором орендну плату на підставі виставлених позивачем рахунків, яку позивач приймав як належне виконання договору оренди. Позивач ніколи не мав претензій до відповідача щодо неналежного виконання договору оренди та не вимагав повернути орендоване майно.
15.          Таким чином, позивачем не доведено, що договір оренди припинив свою дію 30.06.2018, а також не доведено наявності вини (умислу або необережності) відповідача, які є необхідною умовою при нарахуванні неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України. При цьому сам факт сплати орендної плати за спірний період відповідачем та її прийняття позивачем є окремою самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення неустойки. Одночасне стягнення з орендаря орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна за один і той самий період (з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна) є неможливим, оскільки вважатиметься притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне і те саме правопорушення. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
16.          09.01.2023 матеріали апеляційної скарги та матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Корсак В.А., Ходаківська І.П.
17.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційну скаргу ФОП Жукова О.Ю. залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
18.          26.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду від ФОП Жукова О.Ю. надійшла заява про усунення недоліків.
19.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Жукова О.Ю. на рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 911/262/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 28.03.2023 об 11:30.
20.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.04.2023 об 11:30.
21.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 задоволено клопотання АТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця" про участь у судовому засіданні  04.04.2023 в режимі відеоконференції.
Позиції учасників справи
22.          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 911/262/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП Жукова О.Ю. - без задоволення.
23.          Зауважує, що відповідач був належним чином ознайомлений з листом позивача від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339, про що свідчить особистий підпис останнього на вказаному листі, а отже, знав про наявність в АТ "Укрзалізниця" заперечень щодо пролонгації договору оренди. За таких обставин, доводи ФОП Жукова О.Ю. про автоматичну періодичну пролонгацію договору оренди є необґрунтованими.
24.          Суб`єктивне бачення та оцінка відповідачем з липня 2018 року по жовтень 2019 року спірних правовідносин щодо строку дії договору оренди, без вчинення юридично значимих дій стосовно врегулювання з позивачем даного питання, не є тими обставинами, що свідчать про відсутність у відповідача умислу на протиправне користування майном та, відповідно, вини у порушенні зобов`язання з повернення позивачу майна. Тому нарахування відповідачу неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України має належні правові підстави.
25.          Поряд із цим, основне зобов`язання відповідача сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється, оскільки його припинення у розумінні ст. 795 ЦК України пов`язано не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами відповідного документа (акта) про повернення орендарем предмета договору оренди.
Явка представників учасників справи
26.          У судове засідання 04.04.2023 з`явився відповідач Жуков О.Ю. та представник відповідача Волощук В.В. Представник позивача Семенова О.П. взяла участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (в приміщенні Кіровського районного суду                           м. Дніпропетровська).
27.          Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направивши через систему "Електронний суд" клопотання про розгляд справи без участі Регіонального відділення Фонду державного майна України (далі - РВ ФДМУ) по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, також вказав, що повністю підтримує надані раніше пояснення, що містяться в матеріалах справи.
28.          Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи та, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника третьої особи.
29.          У судовому засіданні 04.04.2023 відповідач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали і просили суд її задовольнити.
30.          Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення. 
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій 
31.          27.05.2009 між РВ ФДМУ по Київській області як орендодавцем та приватним підприємцем Жуковим О.Ю. як орендарем укладено договір оренди № 833 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне індивідуально визначене майно нежитлове приміщення - частину перону залізничної станції площею 25,0 кв. м, розміщене за адресою: Київська область, Броварський район, с. Шевченкове, залізнична станція "Бобрик", що перебуває на балансі Київського будівельного-монтажного експлуатаційного управління № 1 "Південно-Західна залізниця".
32.          Майно передається в оренду з метою розміщення торгівлі (п. 1.2 Договору оренди).
33.          Згідно з пунктами 3.1, 3.3, 3.6, 3.11, 5.10, 9.1, 10.1, 10.4, 10.10, 10.11 та 10.12 Договору оренди:
- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (листопад 2008 року) 472,75 грн;
- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць;
- орендна плата перераховується щомісячно не пізніше 15 числа наступного місяця з урахуванням індексу інфляції у співвідношенні: 70 % - до державного бюджету та 30 % - балансоутримувачу;
- у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою в повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу;
- у разі припинення або розірвання Договору оренди орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря;
- за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України;
- Договір укладено строком на 364 дні, з 27.05.2009 по 25.05.2010 включно;
- у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди;
- у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу;
- майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складення акта про повернення майна покладається на орендаря;
- якщо орендар не виконує обов`язок щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.
34.          27.05.2009 між РВ ФДМУ по Київській області та ПП Жуковим О.Ю. підписано акт № 1 приймання-передачі державного майна, згідно з яким перший здав, а другий прийняв в оренду державне майно - частину нежитлового приміщення площею 25,0 кв. м, яке знаходиться за адресою: залізнична станція "Бобрик", загальною вартістю, визначеною на підставі експертної оцінки від 31.10.2008, яка становить 46 484,00 грн, стан майна задовільний.
35.          Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.11.2008 станція "Бобрик" за адресою: Київська область, Броварський район, с. Шевченкове, вул. Вокзальна, 52, належить на праві власності державі в особі Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця".
36.          Відповідно до зведеного переліку майна Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", що вноситься до статутного капіталу майна            ПАТ "Укрзалізниця", затвердженого 18.08.2015 Міністром інфраструктури України, будівля вокзалу станції "Бобрик" за адресою: с. Шевченкове Броварського району, вул. Вокзальна, 52, увійшла до статутного капіталу АТ "Укрзалізниця". 
37.          22.04.2016 між ПАТ "Укрзалізниця" як орендодавцем та ФОП Жуковим О.Ю. як орендарем укладено додатковий договір до Договору оренди, в якому сторони у зв`язку з утворенням ПАТ "Укрзалізниця" відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", керуючись ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", домовились про таке:
- встановити, що орендодавцем майна, визначеного Договором оренди, є                                 ПАТ "Укрзалізниця";
- у тексті Договору оренди найменування підрозділу "Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1 Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" змінити на "Виробничий підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця"                             ПАТ "Укрзалізниця";
- п. 3.1 Договору викласти в такій редакції: "Орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, за базовий місяць розрахунку (листопад 2015 року) становить 2 053,54 грн без ПДВ";
- п. 3.6 Договору викласти в такій редакції: "Орендна плата 100 % перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - Виробничий підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним";
- п. 10.1 Договору викласти в такій редакції: "Цей договір діє з 01.12.2015 по 31.05.2016".
38.          Також 22.04.2016 між сторонами підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна щодо передачі орендодавцем у строкове платне користування орендарю частини перону станції Бобрик за адресою: с. Шевченкове Броварського району, вул. Вокзальна, 52, площею 25,0 кв. м, вартістю 23 730,00 грн згідно з незалежною оцінкою станом на 31.03.2015, який обліковується на балансі Виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".
39.          Також у матеріалах справи наявні додаткові договори до Договору оренди від 26.10.2016, 15.12.2016, 13.02.2017, 25.05.2017, якими змінювався п. 10.1 Договору стосовно періоду його дії та викладався відповідно у такій редакції: з 01.06.2016 по 30.09.2016, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 31.12.2017.
Крім того, додатковим договором від 13.02.2017 сторони внесли зміни до п. 3.1 Договору оренди щодо розміру орендної плати, визначивши її з 01.10.2016 за домовленістю сторін у розмірі 3 101,00 грн без ПДВ.
40.          У матеріалах справи міститься заява АТ "Укрзалізниця" від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339 про припинення дії договору оренди, адресована ФОП Жукову О.Ю., в якій зазначено про те, що відповідачу направляється два примірники додаткового договору до Договору оренди щодо продовження строку його дії до 30.06.2018, а після вказаної дати Договір оренди на наступний період продовжуватися не буде. Також позивач зазначав, що після закінчення строку дії Договору оренди майно необхідно повернути балансоутримувачу шляхом підписання акта приймання-передачі орендованого майна, інакше орендодавець матиме право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. На заяві міститься підпис ФОП Жукова О.Ю. про ознайомлення із нею.
41.          Відповідно до укладеного між позивачем і відповідачем додаткового договору від 22.06.2018 до Договору оренди сторони дійшли згоди викласти п. 10.1 Договору в такій редакції: "Цей Договір діє з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року.".
42.          Також у матеріалах справи міститься лист ФОП Жукова О.Ю., адресований позивачу, який не має номеру, дати та доказів відправлення, в якому відповідач у відповідь на заяву від 04.05.2018 № 339 повідомляє, що він як добросовісний орендар майна АТ "Укрзалізниця" з 2009 року зацікавлений у пролонгації Договору та готовий взяти участь в електронних аукціонах для подальшого укладання нового договору оренди.
43.          Листом від 25.07.2018 № 7/1997 позивач повідомляв відповідача про те, що строк дії Договору оренди закінчився 30.06.2018 і відповідач має повернути балансоутримувачу орендоване майно шляхом підписання акта приймання передачі; натомість станом на 25.07.2018 відповідач майно АТ "Укрзалізниця" не звільнив, що є підставою для нарахування визначеної ст. 785 ЦК України неустойки з 01.07.2018. Доказів направлення цього листа позивачем відповідачу та його отримання відповідачем матеріали справи не містять. 
44.          Також в матеріалах справи містяться копії листів позивача від 19.09.2018 № 7/2602 (адресований невизначеному колу контрагентів, містить повідомлення про нові реквізити рахунків для здійснення платежів) та від 08.11.2021 № 2732 (адресований відповідачу, містить повідомлення про необхідність повернення майна та підписання відповідних актів з огляду на закінчення строку дії Договору оренди 30.06.2018).
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
45.          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
46.          У цій справі судом першої інстанції встановлені обставини щодо укладення між позивачем та відповідачем Договору оренди та належного виконання його умов (з урахуванням внесених до Договору змін) обома сторонами у період з 27.05.2009 по 30.06.2018. Зазначене підтверджувалося позивачем та відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції та не заперечується сторонами в апеляційному провадженні.
47.          Спір між сторонами полягає у правомірності застосування у договірних відносинах між ними після 30.06.2018 п. 10.4 Договору оренди, який передбачає автоматичну пролонгацію цього Договору у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. 
48.          За результатами дослідження матеріалів справи колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що характер правовідносин між позивачем та відповідачем на підставі Договору оренди у період з 27.05.2009 по 30.06.2018 правильно з`ясований місцевим господарським судом, висновки якого у цій частині підтверджуються наявними у справі доказами.
49.          Стосовно правовідносин сторін у період після 30.06.2018, які є предметом цього судового спору, апеляційний господарський суд зазначає таке.
50.          Позивач та відповідач уклали між собою Договір оренди, в якому, зокрема, погодили та визначили обов`язковими для виконання такі умови:
- у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди (п. 10.4);
- у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою в повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11);
- майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складення акта про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.11);
- якщо орендар не виконує обов`язок щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення (п. 10.12).
51.          Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
52.          Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
53.          Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
54.          Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
55.          У ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
56.          Оскільки спір між сторонами передано на вирішення господарського суду, під час застосування до взаємовідносин позивача і відповідача погоджених ними умов Договору оренди, суд зобов`язаний перевірити, чи не суперечать вони імперативним вимогам закону. У даному випадку наведені умови Договору оренди відповідають закону, а отже, підлягають застосуванню у взаємозв`язку із положеннями цивільного та господарського законодавства, для врегулювання цього спору між АТ "Укрзалізниця" та ФОП Жуковим О.Ю.
57.          У статтях 13, 14 ГПК України зазначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
58.          У статті 73 ГПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
59.          Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
60.          Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", який впроваджено ст. 79 ГПК України, на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
(Постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
61.          За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
62.          У цій справі позивач стверджує про те, що протягом строку дії Договору оренди він листом від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339 повідомив відповідача про те, що дію цього Договору буде припинено 30.06.2018 та після цієї дати він продовжуватися не буде. З огляду на цю заяву позивача, правові підстави для автоматичної пролонгації Договору оренди відсутні. 
63.          На підтвердження своєї позиції позивач надав до матеріалів справи копію листа від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/33, на якому міститься підпис відповідача про те, що                         ФОП Жуков О.Ю. ознайомлений з його змістом.
64.          Крім того, позивач вказує, що додатками до цього листа від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339 відповідачу направлялися два екземпляри проекту додаткового договору від 22.06.2018 до Договору оренди про визначення строку його дії, з урахуванням ч. 3 ст. 631 ЦК України, з 01.01.2018 по 30.06.2018, які були підписані відповідачем, що також свідчить про отримання ФОП Жуковим О.Ю. вказаного листа. 
65.          Також у матеріалах справи міститься лист, підписаний ФОП Жуковим О.Ю., яким він надає відповідь на "заяву № 339 від 04.05.2018 року", вказуючи про свою готовність взяти участь в електронних аукціонах для подальшого укладання нового договору оренди частини перону станції Бобрик.
66.          Натомість відповідач стверджує про те, що не отримував від позивача листа від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би підтверджували факти щодо надсилання цього листа позивачем відповідачу та його отримання відповідачем.
67.          Колегія суддів вважає аргументи відповідача такими, що не відповідають дійсності, та приймає позицію АТ "Укрзалізниця" про те, що у травні 2018 року позивач належним чином повідомив відповідача, що Договір оренди після 30.06.2018 на новий строк продовжуватися не буде. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.10.2021 у даній справі, в п. 67 якої вказано, що ФОП Жуков О.Ю. був поінформований про те, що після закінчення строку дії зазначеного Договору на наступний період Договір продовжуватися не буде.  
68.          Також відповідач в апеляційній скарзі вказує про те, що позивач упродовж одного місяця після закінчення строку Договору, а також в подальші періоди 2018-2022 років не повідомляв відповідача про своє бажання припинити дію цього Договору, у зв`язку з чим відповідно до умов Договору оренди та положень закону Договір вважається автоматично пролонгованим, незважаючи на зміст листа АТ "Укрзалізниця" від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339.
69.          У статті 283 ГК України вказано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
70.          Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
71.          Якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).
72.          Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
73.          Згідно з п. 10.4 Договору оренди у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.
74.          У постанові від 06.10.2021 у цій справі № 911/262/20 Верховний Суд зазначив, що сторони не обмежені в праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом всього строку дії такого договору.
75.          Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
76.          У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє аргумент відповідача про те, що повідомлення про припинення Договору оренди було зроблено позивачем не у встановлений Договором та законом строк, а тому не може бути взято до уваги.
77.          З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд виснує, що позивач листом від 04.05.2018 № ФБМЕС-01/339 належним чином повідомив відповідача про припинення Договору оренди після 30.06.2018 без подальшої автоматичної пролонгації.
78.          Також ФОП Жуков О.Ю. в апеляційній скарзі зазначає, що подальша поведінка позивача стосовно виставлення рахунків, прийняття орендної плати та відсутності вимог щодо повернення орендованого майна свідчить про згоду на автоматичну пролонгацію Договору.
79.          Суд апеляційної інстанції не погоджується з цим, з огляду на таке. 
80.          Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, з-поміж інших, є принцип добросовісності, який включає, в тому числі, доктрину заборони суперечливої поведінки (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
81.          Враховуючи попередній висновок щодо належного повідомлення орендодавцем орендаря про припинення строку дії Договору оренди після 30.06.2018 без його автоматичної пролонгації, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає суперечливої поведінки позивача у подальших діях щодо прийняття від орендаря орендної плати за продовження користування частиною перону станції Бобрик після закінчення дії Договору та повідомлення орендаря про зміну реквізитів для оплати орендної плати. 
82.          Так, за умовами Договору оренди, що були погоджені сторонами, у разі припинення Договору майно повертається орендарем балансоутримувачу, вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта про повернення майна з оренди, обов`язок щодо складення якого покладається на орендаря; до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно орендар сплачує орендну плату (п. 3.11, 10.10, 10.11 Договору).
83.          Оскільки акт про повернення частини перону станції Бобрик з оренди за Договором оренди відповідачем не складався та сторонами не підписувався, що свідчить про неповернення майна з оренди після припинення Договору, дії орендаря щодо сплати орендної плати та орендодавця щодо її прийняття відповідають погодженим сторонами правилам поведінки у випадку неповернення майна з оренди, а тому не можуть свідчити про автоматичну пролонгацію Договору оренди.
84.          У свою чергу, у п. 10.4 Договору оренди зазначено, що автоматична пролонгація Договору оформлюється додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору, при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.
85.          Як свідчать матеріали справи, за весь період дії Договору оренди з 27.05.2009 по 30.06.2018 продовження строку його дії постійно оформлювалося додатковими договорами. Натомість після 30.06.2018 додаткові догори щодо зміни строку дії Договору оренди не укладалися. 
86.          Таким чином, поведінка орендодавця після 30.06.2018, підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, однозначно підтверджує, що АТ "Укрзалізниця" вважало Договір оренди припиненим з 01.07.2018. 
87.          Аргументи скаржника на користь протилежної позиції є безпідставними.
88.          Виходячи з наведеного, висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача повернути позивачу окреме нерухоме майно - частину перону станції Бобрик, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Шевченкове,             вул. Вокзальна, 52, загальною площею 25,0 кв. м, є законними та обґрунтованими.
89.          Крім того, ФОП Жуков О.Ю. в апеляційній скарзі вказує про неправомірність стягнення з нього неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, з огляду на відсутність його вини у такому простроченні та сплату ним орендної плати за цей період.
90.          З огляду на те, що ФОП Жуков О.Ю. був повідомлений про припинення Договору оренди після 30.06.2018, згідно з умовами цього Договору він був зобов`язаний повернути орендоване майно АТ "Укрзалізниця" протягом трьох робочих днів, склавши акт про повернення майна з оренди. Вказаного обов`язку відповідач не виконав.
91.          Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
92.          У ст. 617 ЦК України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
93.          Відповідач не довів суду, що вживав заходів щодо повернення майна позивачу, а також, що неповернення частини перону станції Бобрик АТ "Укрзалізниця" мало місце внаслідок дії незалежних від нього обставин.
94.          Отже, підстави для звільнення ФОП Жукова О.Ю. від відповідальності за невиконання свого обов`язку щодо повернення майна після припинення Договору оренди у цій справі відсутні. Твердження відповідача про те, що він вважає відсутнім у себе обов`язок повертати орендоване майно, не означає відсутності його вини у невиконанні вказаного обов`язку.
95.          Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
96.          За умовами Договору оренди якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення (п. 10.12).
97.          Відповідальність орендаря за невиконання свого обов`язку щодо повернення майна з оренди у вигляді неустойки у розмірі подвійної орендної плати встановлена законом та умовами Договору оренди, а отже, виходячи з обставин цієї справи, наявні підстави для її стягнення з відповідача на користь позивача. 
98.          У ст.ст. 549, 552 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
99.          Неустойка у розмірі подвійної орендної плати є видом відповідальності орендаря за неповернення майна з оренди після припинення Договору оренди, натомість орендна плата є платою за фактичне користування чужим майном, а не видом відповідальності. Ці два платежі мають різні підстави нарахування. При цьому, як правильно зазначено місцевим господарським судом, суд не уповноважений за власною ініціативою змінити призначення сплаченого відповідачем на користь позивача платежу (орендної плати) та зарахувати сплачену орендну плату в рахунок неустойки.
100.          Тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення (зокрема, за заявлений позивачем період з липня 2018 року по жовтень 2019 року), без урахування ПДВ, законними та обґрунтованими, а здійснений судом розрахунок такої неустойки - арифметично правильним. 
101.          Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції виснує про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
102.          Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
103.          З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності, а тому рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 911/262/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Судові витрати
104.          У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Жукова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 911/262/20 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.                                                       
Повний текст постанови складено 26.04.2023                                                                                                                                                                                   

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                І.П. Ходаківська