ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року	Львів	Справа № 260/3478/22 пров. № А/857/302/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.
за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,
представника позивача: Косарева-Козлова Л.О.
представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 260/3478/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,
суддя в 1-й інстанції – Гаврилко С.Є.,
час ухвалення рішення –  09 год. 18 хв.
місце ухвалення рішення – м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення – 07.12.2022-

                                            В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Косаревої-Козлової Людмили Олександрівни (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (далі також відповідач) в якому з врахуванням закриття провадження в частині позовних вимог просила: 
визнати час відсторонення від виконання посадових обов`язків начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 з 12.05.2022р. по 15.08.2022 р. вимушеним прогулом; 
визнати протиправним та скасувати рішення Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області «Про роботу начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді» № 410 від 12.08.2022; 
визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 196-к «Про звільнення з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 » від 15.08.2022;
поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 з 15.08.2022; 
стягнути з Углянської сільської Тячівського району Закарпатської області ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.05.2022р. по день поновлення її на роботі; 
допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплатити їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу.».
На обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що її було неправомірно звільнено з посади оспорюваним розпорядженням, яке видане на підставі акту службового розслідування, відповідно до якого було встановлено, що позивачкою було здійснено незаконне преміювання себе та підлеглих працівників, а саме незаконна виплата нарахованих сум деяким працівникам за період січень-вересень 2021 року, що перевищувало суму нарахувань згідно штатного розпису. Позивач зазначає, що підставою для припинення служби для відповідного службовця за вчинення умисного злочину у зв`язку із втратою права на державну службу та/або встановлення заборони займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави є лише набрання законної сили обвинувальним вирком суду. Відтак вважає, що відповідач звільнив її без будь яких законних на те підстав, оскільки обвинувальний вирок суду відносно неї відсутній, що свідчить про неправомірність прийнятого відповідачем розпорядження про звільнення. Також вважає, що комісія, яка проводила службове розслідування не дотрималася вимог ст. 65-1 Закону україни «Про запобігання корупції».
Окрім того, позивач зокрема вказує про те, що: сільський голова Углянської сільської ради видавши розпорядження № 196-к від 15.08.2022 «Про звільнення з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 » про притягнення до дисциплінарної відповідальності - звільненння з займаної посади з 15 серпня 2022 начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 , порушив норми вимог ст.65-1 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки єдиною метою службового розслідування є виявлення причини та умови, що сприяли вчиненню імовірного корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, а таких виявлено не було; вийшов за межі своєї компетенції, яка чітко визначена як певна процесуальна дія - службове розслідування по виявленню причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, де працює особа, яка вчинила таке правопорушення, і своїм розпорядженням № 196-к від 15.08.2022 притягнув до дисциплінарної відповідальності - звільнив з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 ; порушив норми п.4 ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу» за відсутності обвинувального вироку, притягнув до дисциплінарної відповідальності - звільнив ОСОБА_1 ; в розпорядженні № 196-к від 15.08.2022р. не обґрунтовано причину, чому саме таку виключну форму дисциплінарного стягнення необхідно застосувати.
Позивач стверджує, що порушення трудової дисципліни не допускала, присягу не порушувала, рішень суду, які набрали законної сили про притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення відсутні, підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення ОСОБА_1 немає.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року провадження в даній справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту комісії Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про результати службового розслідування від 11 серпня 2022 року стосовно начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 було закрито.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 196-к «Про звільнення з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 » від 15 серпня 2022 року.
Поновлено ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді Тячівський району Закарпатської області з 16 серпня 2022 року.
Стягнуто із Углянської сільської ради Тячівський району Закарпатської області середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 16 серпня 2022  року по 07 грудня 2022 року у розмірі 89126,62 (вісімдесят дев`ять тисяч сто двадцять шість гривень 62 копійки) гривень, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів.
Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді Тячівський району Закарпатської області з 07 грудня 2022 року та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу – у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 23368,60 (двадцять три тисячі триста шістдесят вісім гривень 60 копійок) гривень.
У задоволенні позову у частині інших позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням суду, Углянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області подала апеляційну скаргу, на обґрунтування вимог якої зокрема вказує про те, що 11 серпня 2022 року комісією з проведення службового розслідування було виявлено в діях позивача ознаки дисциплінарного правопорушення, про що було складено відповідний акт. Відтак, апелянт вважає, що строк застосування дисциплінарного стягнення, визначений статтею 142 КЗпП України розпочинається 11 серпня 2022 року та закінчується 11.09.2022 року.
Окрім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач скоїла проступки проти інтересів служби, які суперечать покладеним на неї обов`язкам, підривають довіру до нього як носія влади, що призводять до приниження органу місцевого самоврядування та унеможливлює подальше виконання зазначеною посадовою особою своїх обов`язків. Сума нарахувань деяким працівникам в платіжній відомості за період січень – вересень 2021 року перевищує суму нарахувань згідно штатного розпису, а це суперечить вимогам статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», де чітко вказано, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, в тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. 
Крім того, звертає увагу на те, що нараховуючи собі премії позивач порушила ще одну вимогу законодавства – частину 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено врегулювання конфлікту інтересів. Більше того, у наказах про преміювання відсутнє чітке формулювання нарахування премій, а за лютий місяць 2021 року взагалі безпідставно нараховані премії, адже відсутній навіть такий наказ. 
Звертає увагу також на те, що на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області перебувають два обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, за вищевказаних неправомірних діянь ОСОБА_1 . 
Отже, виходячи із вищенаведених обставин та норм права, апелянт вважає, що позивача правомірно було звільнено за порушення трудової дисципліни, а саме: незаконна виплата сум нарахувань деяким працівникам в платіжній відомості за період січень – вересень 2021 року перевищувала суму нарахувань згідно штатного розпису (ця обставина була встановлена в ході службового розслідування).
Вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи та прийнятті оскарженого рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки доказам у справі. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу в якому вказала, що рішення суду першої інстанції є законним, прийнятим з дотриманням всіх норм чинного законодавства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до записів, що містяться в  трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 15 серпня 1985 року, ОСОБА_1 , з 11 січня 2021 року працювала на посаді начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді Тячівського району Закарпатської області. 04 січня 2021 року ОСОБА_1 присвоєно 11 ранг посадової особи органі місцевого самоврядування.
09 травня 2022 року в.о. начальником відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді Агоштон М.І. було подано сільському голові Углянської сільської ради доповідну записку про невиконання службових обов`язків ОСОБА_1 . Відповідно до доповідної записки, ОСОБА_2 повідомляла про виявлення нею зловживання позивача, а саме ОСОБА_1 , будучи начальником відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді починаючи з лютого 2021 року і до вересня 2021 року включно нараховувала премії (в тому числі і сама собі) працівникам нашого відділу у великих розмірах без відповідних документів. 
12 травня 2022 року розпорядженням сільського голови Углянської сільської ради № 100 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень на посаді» було призначено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 за фактами викладеними у доповідній записці в.о. начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_2 строком два місяці та на час проведення службового розслідування начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 відсторонено від здійснення повноважень на посаді без збереження заробітної плати. 
Розпорядженням сільського голови Углянської сільської ради № 155 від 08 липня 2022 року продовжено строк службового розслідування з 12 липня 2022 року до 12 серпня 2022 року.
За результатами службового розслідування, 11 серпня 2022 року складено акт службового розслідування, яким за порушення вимог статті 22, статті 28 частини 1, статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» рекомендовано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 
Рішенням Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області «Про роботу начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді» № 410 від 12 серпня 2022 року роботу начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 визнано незадовільною. Рекомендовано сільському голові притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності – звільнити із займаної посади.
Розпорядженням сільського голови Углянської сільської ради від 15 серпня 2022 року № 196-к «Про звільнення з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 », ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності - звільнено з 15 серпня 2022 року з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді, у відповідності до статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 20 Закону України «Про службу в органах самоврядування на підставі за результатами службового розслідування, з врахуванням рішення Углянської сільської ради № 410 від 12 серпня 2022 року.
Позивач вважаючи протиправними рішення та розпорядження звернулася із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зокрема вказав на те, що дії позивача, які стали підставою для проведення службового розслідування, вчинено саме у період з січня 2021 року по вересень 2021 року, однак з моменту вчинення дій позивачем, що стали предметом службового розслідування та притягнення її до дисциплінарної відповідальності минуло більше шести місяців з дня його вчинення, оскільки спірне розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності – звільнення із займаної посади було прийнято лише 15 серпня 2022 року.
Відтак, суд дійшов висновку, що в силу положень статті 148 КЗпП України позивача було протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності оскаржуваним розпорядженням, оскільки порушено строк застосування дисциплінарного стягнення до позивача, що є підставою для скасування спірного розпорядження.
Також суд першої інстанції звернув увагу на те, що в акті службового розслідування було зафіксовано, що нараховуючи собі премії, ОСОБА_1 порушила вимоги законодавства, а саме статті 28 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено врегулювання конфлікту інтересів. Так, начальником відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради ОСОБА_3 всупереч вимогам Положення про відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, в якому вказано, що керівник відділу надає пропозиції сільському голові щодо заохочення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, призначення на посаду і звільнення з посади працівників відділу та Положення про преміювання працівників виконавчого апарату Углянської сільської ради та її структурних підрозділів на 2021 рік, де вказано, що підставою для премії є подання керівників структурних підрозділів, а підставою для її виплати розпорядження голови Углянської сільської ради, незаконно проведено преміювання окремих працівників, чим спричинено збитків бюджету сільської ради на суму орієнтовно 495 692,76 грн..
З даного приводу суд зазначив, що відповідно до розділу II абзацу 4 Положення про преміювання працівників виконавчого апарату Углянської сільської ради та її структурних підрозділів на 2021 рік підставою для преміювання є подання керівників структурних підрозділів, а підставою для її виплати розпорядження голови Углянської сільської ради.
У відповідності до пункту 1.4. Положенням про відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, затвердженого рішенням другої сесії Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області 24 грудня 2020 року за № 48 встановлено, що відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області є самостійною юридичною особою, а відтак не є структурним підрозділом, а є самостійною одиницею.
Суд зауважив, що звільнення, як вид дисциплінарною відповідальності, повинне застосовуватися до порушника дисципліни за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять. Передумовою звільнення посадової особи за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. Суд зазначив, що висновок у акті службового розслідування є необґрунтованим, зроблений без повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин та без їх належної правової оцінки. 
Щодо позовних вимог в частині скасування рішення сільського голови Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області «Про роботу начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді» № 410 від 12 серпня 2022 року, суд вважав що такі не підлягають до задоволення, оскільки із змісту вказаного рішення вбачається, що таке не є остаточним документом, який зобов`язує позивача до вчинення будь-яких дій, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, тобто не є актом, який створює, змінює чи припиняє права чи обов`язки для позивача. Крім того, суд вказав про те, що оскаржуване рішення, яке прийняте відносно позивача, є індивідуальним актом, строк дії якого вичерпано внаслідок прийняття відповідачем розпорядження про звільнення позивача із роботи. 
Враховуючи наведене, суд першої інстанії дійшов висновку, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування розпорядження Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 196-к «Про звільнення з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 » від 15 серпня 2022 року, поновлення позивача на займаній на час звільнення на посаді.
Також суд вважав, що підлягає до стягнення середній заробітнок за час вимушеного прогулу лише з 16 серпня 2022 року по 07 грудня 2022 року, в розмірі 89126,62 грн., оскільки стягнення з відповідача середньої заробітної плати за вимушений прогул за період відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати з 12 травня 2022 року по 15 серпня 2022 року не підлягає до задоволення, позаяк жодним нормативно-правовим актом, якими регулюються проходження публічної служби та правовідносини в оплаті праці, не встановлено обов`язку роботодавця здійснювати виплату працівнику заробітної плати під час застосування до останнього заходу у вигляді відсторонення від посади.
Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо навності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статті 38, 43 Конституції України передбачають, що громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування.
Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до статті 2 Закону № 2493-IIІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з приписами статті 4 Закону № 2493-IIІ, служба в органах місцевого самоврядування здійснюється на таких основних принципах: служіння територіальній громаді; поєднання місцевих і державних інтересів; верховенства права, демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; гласності; пріоритету прав та свобод людини і громадянина; рівних можливостей доступу громадян до служби в органах місцевого самоврядування з урахуванням їх ділових якостей та професійної підготовки; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; підконтрольності, підзвітності, персональної відповідальності за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків; дотримання прав місцевого самоврядування; правової і соціальної захищеності посадових осіб місцевого самоврядування; захисту інтересів відповідної територіальної громади; фінансового та матеріально-технічного забезпечення служби за рахунок коштів місцевого бюджету; самостійності кадрової політики в територіальній громаді.
Відповідно до частини 1 статті 10 акону № 2493-IIІ прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється:
на посаду сільського, селищного, міського голови в порядку, встановленому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»;
на посаду голови та заступників голови районної, районної у місії» обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської радці, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідного радою;
на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у міст і ради, старости шляхом затвердження відповідною радою,
на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної V МІСТІ, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Згідно зі статтею 11 Закону №2493-IIІ, громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки».
З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки закладено етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не лише певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Наведений висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України віл 11 березня 2011 року у справі №2-рп/2011.
Як встановлено судом, позивач є посадовою особою місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 7 частини 3 Закону України № 2493-ІІІ, на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Згідно із приписами статті 20 частини 1 Закону України № 2493-ІІІ, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також уразі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону. 
Так, відповідно до преамбули Закону України «Про запобігання корупції» цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно із положеннями статті 65 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку (частина 2 вказаної статті).
Відповідно до статті 65 частини 3 Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Також статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Згідно частини другої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (частина друга статті 11).
У сільських радах, що представляють територіальні громади, які налічують до 500 жителів, за рішенням відповідної територіальної громади або сільської ради виконавчий орган ради може не створюватися. У цьому випадку функції виконавчого органу ради (крім розпорядження земельними та природними ресурсами) здійснює сільський голова одноособово (частина третя статті 11).
Згідно підпункту 17 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо видачі дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом.
Стаття 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає повноваження сільського, селищного, міського голови.
Частиною четвертою вказаної статті передбачені конкретні повноваження голови, серед яких:
10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру»;
19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;
20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (в редакції станом на 26 вересня 2017 року, далі - Порядок № 950).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 950 стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування у, визначених цим пунктом випадках.
Пунктом 2 Порядку № 950 встановлено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює, зокрема особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За приписами пункту 7 Порядку № 950 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: 1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; 2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування; 3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; 4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; 5) звертатися до керівника органу у письмовій формі з обґрунтованим клопотанням про виведення із складу комісії з проведення службового розслідування осіб, в яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, стосовно якої проводиться службове розслідування.
При цьому згідно пункту 8 Порядку № 950 за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються:
факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;
заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, стосовно якої проведено службове розслідування;
висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру;
обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.
У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.
У разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення комісія подає керівникові органу пропозицію щодо надіслання акта службового розслідування до спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.
Члени комісії мають право викласти письмово свою окрему думку, яка додається до акта.
Відповідно до пункту 9 цього Порядку акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.
Окрім того, пунктом 10 Порядку № 950 визначено, що за результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.
За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 11 цього ж Порядку лише рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, стосовно якої проведено службове розслідування, згідно із законодавством.
Отже, службове розслідування має на меті з`ясування всіх обставин за відповідним фактом для сприяння керівникові в прийнятті обґрунтованого рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин.
При цьому згідно пункту 4 Порядку № 950 службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу. А отже, це питання законодавством також віднесено до дискреційних повноважень керівника.
Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками подання 09.05.2022 сільському голові Углянської сільської ради службової записки в.о. начальником відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_2 , 12 травня 2022 року сільським головою видано розпорядження № 100 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень на посаді», яким було призначено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 за фактами викладеними у доповідній записці в.о. начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_2 строком два місяці та на час проведення службового розслідування начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 відсторонено від здійснення повноважень на посаді без збереження заробітної плати. 
Розпорядженням сільського голови Углянської сільської ради № 155 від 08 липня 2022 року продовжено строк службового розслідування з 12 липня 2022 року до 12 серпня 2022 року.
За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування від 11 серпня 2022 року, згідно якого встановлюється, що комісія дійшла висновку, що починаючи з січня по вересень 2021 року сума нарахувань деяким працівникам відділу у платіжній відомості значно перевищує суму нарахувань згідно штатного розпису, що суперечить вимогам ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того вказано, що нараховуючи собі премії, ОСОБА_1 порушила ще одну вимогу законодавства - ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено врегулювання конфлікту інтересів. Таким чином, комісія вважала, що начальником відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради ОСОБА_1 всупереч вимогам Положення про відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, в якому вказано, що керівник відділу надає пропозиції сільському голові щодо заохочення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, призначення на посаду і звільнення з посади працівників відділу та Положення про преміювання працівників виконавчого апарату Углянської сільської ради та її структурних підрозділів на 2021 рік, де вказано, що підставою для премії є подання керівників структурних підрозділів, а підставою для її виплати розпорядження голови Углянської сільської ради, незаконно проведено преміювання окремих працівників, чим спричинено збитків бюджету сільської ради на суму орієнтовно 495 692,76 грн.. 
Також встановлюється, що під час службового розслідування у ОСОБА_1 було взято пояснення щодо вчинення неправомірних дій в письмовій формі, які наявні у матеріалах справи.
Відтак, за порушення вимог статті 22, частини 1 статті 28, статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» комісія рекомендувала притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 
Рішенням Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області «Про роботу начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді» № 410 від 12 серпня 2022 року роботу начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 визнано незадовільною. Рекомендовано сільському голові притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності – звільнити із займаної посади. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення з підстав порушення процедури проведення службового розслідування та прийняття рішення, а тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що акт службового рослідування складено з порушенням вимог положень пункту 8 Порядку № 950.
Суд апеляційної інстанці вважає, що п. 8 Порядку №950 не передбачено обов`язку в акті службового розслідування вказувати обставини, причини та умови, що призвели до порушення і перелік запропонованих заходів за кожним із видів порушення, виявлених в процесі розслідування.
Розпорядженням сільського голови Углянської сільської ради від 15 серпня 2022 року № 196-к «Про звільнення з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді ОСОБА_1 », ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності - звільнено з 15 серпня 2022 року з займаної посади начальника відділу освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму в Углянській сільській раді, у відповідності до статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 20 Закону України «Про службу в органах самоврядування на підставі за результатами службового розслідування, з врахуванням рішення Углянської сільської ради № 410 від 12 серпня 2022 року.
Щодо строку застосування дисциплінарного стягнення до позивача, що на думку суду першої інстанції є підставою для скасування спірного розпорядження, слід зазначити наступне.
Так, статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Як встановлено вище, саме за результатами службового розслідування складено акт службового розслідування від 11 серпня 2022 року, яким встановлено порушення позивачем вимог статті 22, статті 28 частини 1, статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та рекомендовано (запропоновано) притягнути Позивача до дисциплінарної відповідальності. 
Відтак, колегія суддів вважає, що саме 11 серпня 2022 року комісією з проведення службового розслідування було виявлено в діях позивача ознаки дисциплінарного правопорушення, про що було складено відповідний акт. А відтак строк застосування дисциплінарного стягнення, визначений статтею 148 КЗпП України розпочинається саме з дня з дня його виявлення, тобто 11 серпня 2022 року.
Також слід зазначити, що суд першої інстанції вказав про те, що згідно пункту 1.4. Положенням про відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, затвердженого рішенням другої сесії Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області 24 грудня 2020 року за № 48, відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області є самостійною юридичною особою, має печатку зі своїм найменуванням, інші необхідні штампи, бланки, реквізити.
Однак слід звернути увагу на те, що згідно п.1.1. вказаного Положення, Відділ освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області є виконавчим органом Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, створений сільською радою, підзвітний і підконтрольний сільській раді.
В Положенні про преміювання працівників виконавчого апарату Углянської сільської ради та її структурних підрозділів на 2021 рік, яке затверджено рішенням 2 сесії VIII скликання від 24.12.2020 за №45, а саме в розділі II зазначено, що підставою для преміювання є подання керівників структурних підрозділів, а підставою для її виплати є розпорядження Углянського сільського голови.
Крім цього, п.4 постанови КМУ №1298 від 30.08.2002 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», встановлено, що преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня.
В акті службового розслідування було зафіксовано, що нараховуючи собі премії, ОСОБА_1 порушила вимоги законодавства, а саме статті 28 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено врегулювання конфлікту інтересів.
Також згідно акту службового розслідування від 11.08.2022 року сума нарахувань деяким працівникам в платіжній відомості за період січень вересень 2021 року перевищує суму нарахувань згідно штатного розпису, що суперечить вимогам статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», у якій визначено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чн інших осіб, втому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Крім цього, нараховуючи собі премії позивач порушено частину 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено врегулювання конфлікту інтересів.
Відповідно до абзацу 12 частини першої статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII) приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (абзац 13 частини першої статті 1 Закону № 1700-VII).
Окрім того, аналізуючи норми антикорупційного законодавства України можна зробити висновок, що встановлення керівником державного органу самостійно собі самому премії без зовнішнього контролю за доцільністю преміювання та обґрунтованістю розміру премії свідчить про те, що такі дії вчиняються в умовах реального конфлікту інтересів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на наведені обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки та дійшов помилкового висновку, що відповідачем не дотримано критерію обґрунтованості прийнятого рішення та не враховано всіх обставин, які мали бути враховані, оскільки матеріалами службового розслідування та матеріалами справи підтверджуються наявність підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення як звільнення.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,- 

                                               П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 260/3478/22 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 25 травня 2023 року