УХВАЛА 
30 червня 2023 року
м. Київ
справа № 184/868/22
провадження № 51-2623ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2022 року,а такожклопотання про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
Не погоджуючись із зазначеними вище судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій порушив питання про поновлення цього строку.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, касатор указує, що 28 жовтня 2022 року він не був присутній під час оголошення ухвали Дніпровського апеляційного суду і копію рішення цього суду не отримував.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України                   (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Так, оскаржувану ухвалу апеляційного суду проголошено 28 жовтня 2022 року.                    Крім того, із змісту оскаржуваних судових рішень слідує, що засуджений на момент постановлення ухвали апеляційного суду не перебував під вартою.
Проте засуджений звернувся із касаційною скаргою лише 17 червня 2023 року (згідно з інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» за штрихкодом відправлення 5330100572514), тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК, передбачено, зокрема, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
Водночас наведені засудженим обґрунтування про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Суд не визнає поважними з огляду на таке.
Суд касаційної інстанції виходить із того, що встановлений процесуальним законом строк три місяці для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. 
Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. За сталою практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
Насамперед колегія суддів зауважує, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 426 КПК строк на касаційне оскарження для ОСОБА_4 обраховується з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції і цей строк для нього жодним чином не пов`язаний з отриманням копії оскаржуваного судового рішення.
Також, Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відсутність повного тексту оскаржуваної ухвали може бути перешкодою для своєчасного подання касаційної скарги. За наявності відповідних обґрунтувань така обставина може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження. Проте клопотання засудженого не містить жодних обґрунтувань про наявність об`єктивних обставин, які завадили йому в межах строку касаційного оскарження отримати копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2022 року та подати касаційну скаргу.
Крім того, ОСОБА_4 не наводить обставин, які перешкодили йому подати касаційну скаргу хоча і поза межами строку на касаційне оскарження, але невідкладно за наявності можливості після припинення існування обставин, що цьому об`єктивно заважали.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4  не довів наявності поважних причин пропуску строку касаційного оскарження вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2022 року.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Тому Верховний Суд, керуючись зазначеними положеннями, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а наведені ним причини пропуску строку не є поважними.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2022 року залишити без задоволення.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                        ОСОБА_3