ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року	Львів	Справа № 500/56/23 пров. № А/857/3575/23	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Матковської З.М.
при секретарі судового засідання:                 Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Мірінович У.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)  про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору,-

                                                   ВСТАНОВИЛА:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюха А.П. від 10.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61707818 у розмірі 65799,69 грн з боржника ОСОБА_1 , визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюха А.П. від 10.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61708081 у розмірі 65799,70 грн з боржника ОСОБА_1 .
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 10.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61707818 вирішено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 65799,69 грн. Водночас, згідно постанови державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 10.11.2022 вирішено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 65799,70 грн у виконавчому провадженні №61708081.  Вказує, що постанови державного виконавця від 10.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчих провадженнях №61707818 та №61708081 є протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки, на переконання позивача, сума стягнення у виконавчому провадженні №61707818 є тією ж самою сумою примусового стягнення (заборгованістю на підставі одного і того ж самого рішення Лановецького районного суду у справі №2-153/10), що і у виконавчих провадженнях №52202983 та №61605684, у кожному з яких уже нараховано виконавчий збір на цю ж саму суму в розмірі 10%. Аналогічно, позивач зазначає, що сума стягнення у виконавчому провадженні №61708081 є тією ж самою сумою примусового стягнення (заборгованістю на підставі одного і того ж самого рішення Лановецького районного суду у справі №2-154/10), що і у виконавчих провадженнях №52203560 та №61605225, у кожному з яких також уже попередньо нараховано виконавчий збір на цю суму в розмірі 10%. Просив позов задоволити.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Лановецьке відділення №6387 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №444, за яким ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі потреби в сумі 69 тисяч доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% на рік.
20 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Лановецьке відділення №6387 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №446, за яким ОСОБА_2 отримала кредит на споживчі потреби в сумі 69 тисяч доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% на рік, зі строком остаточного повернення не пізніше 19 липня 2012 року.
В забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, - нотаріусом посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1739 іпотечний договір від 20.07.2007, згідно якого, ОСОБА_1 , з метою належного виконання зобов`язань, що випливають із кредитних договорів №444 та №446, передав у іпотеку ВАТ «Ощадбанк» майно, що належить йому на праві особистої власності, а саме: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м; земельна ділянка для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 6123810100020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатна квартира, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м.
20 липня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Лановецьке відділення №6387 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №445, за яким ОСОБА_3 отримала кредит на споживчі потреби в сумі 69 тисяч доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% на рік, зі строком остаточного повернення не пізніше 19 липня 2012 року.
Для забезпечення належного виконання вказаного договору №445, нотаріусом посвідчено та зареєстровано в реєстрі іпотечний договір від 20.07.2008, згідно якого, ОСОБА_1 , з метою належного виконання зобов`язань, що випливають із кредитних договорів №445, передав у іпотеку ВАТ «Ощадбанк» майно, що належить йому на праві особистої власності, а саме: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м.; земельна ділянка для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 6123810100020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатна квартира, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа 46 кв.м..
У зв`язку із невиконанням обов`язків за зазначеними Кредитними договорами №444, №445, та №446 боржниками, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , - ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся із позовами до вказаних осіб про дострокове стягнення боргу і звернення стягнення на майно, яке передано по всіх договорах в іпотеку позивачем.
Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.07.2010 у справі №2-148/2010 задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та вирішено достроково стягнути з ОСОБА_1 в користь філії Лановецького відділення № 6387 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк» 83252,92 дол. США, з них 69000,00 дол. США заборгованості по кредиту; 13280,87 дол. США заборгованість по прострочених відсотках; 972,05 дол. США пеня за несвоєчасну сплату відсотків, що становить 657964,48 грн (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн. 48 коп.) та судові витрати по справі: державне мито в сумі 1700,00 гривень та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, шляхом звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_1 згідно договору застави № 1739 від 20.07.2007: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв. м., що належить іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу, укладеним Лановецьким об`єднанням підприємств громадського харчування та ОСОБА_1 01.12.1998, зареєстрованого Лановецьким районним бюро технічної інвентаризації 12.05.1999 в реєстрову книгу № 106; земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га, кадастровий № 6123810100020040153, розташовану на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 і належить іпотекодавцю згідно Державного акту на право приватної власності ТР № 033032, виданим Лановецькою міською радою 24.03.2004; трьох кімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 , житловою площею 46 кв. м. і належить іпотекодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Лановецької міської ради 06.07.2007.
Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.07.2010 у справі №2-153/2010 задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 та вирішено стягнути з ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (рахунок № НОМЕР_1 у Тернопільському обласному управлінні ВАТ «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ 09338500, МФО 338545) 657996 (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 88 коп. Вирішено стягнути дану заборгованість ОСОБА_3 перед відкритим акціонерним товариством шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 та передане ним в іпотеку згідно іпотечного договору від 20 липня 2008 року, нерухоме майно: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м.; земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 6123810100020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 69, 40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м..
Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.07.2010 у справі №2-154/2010 задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та вирішено стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_3 на користь відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" ( рахунок № НОМЕР_1 у Тернопільському обласному управлінні ВАТ "Державний ощадний банк України", ЄДРПОУ 09338500, МФО 338545) 83257,03 доларів США, що станом на 13 липня 2010 року, згідно курсу Національного банку еквівалентно 657996 (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 96 коп. (у тому числі 69000 доларів США - заборгованість по кредиту, заборгованість по прострочених відсотках 13280,87 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків 976,16 доларів США), шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 , та передане ним, згідно нотаріально посвідченого 20.07.2007 та зареєстрованого за № 1739 іпотечного договору, нерухоме майно: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної з торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею кв.м; земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0.06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 6123810100020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м.
02 лютого 2011 року Лановецький районний суд Тернопільської області видав виконавчий лист у справі №2-148/2010р. про дострокове стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 659784,48 грн боргу шляхом звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_1 згідно договору застави №1739 від 20.07.2007 (арк. справи 155-156), де боржником у виконачому листі зазначено позивача.
Лановецьким районним судом Тернопільської області 06 серпня 2010 року видано виконавчий лист у справі №2-153/2010 згідно рішення суду від 13.07.2010 щодо стягнення заборгованості ОСОБА_3 шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 та передане ним в іпотеку згідно іпотечного договору від 20 липня 2008 року.
Додатковим рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року резолютивну частину рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 липня 2010 року в цивільній справі №2-153/10 викладено в іншій редакції, що стосується розміру стягнутої заборгованості з визначенням валюти заборгованості в доларах США та стягнуто з відповідача на користь позивача 83257, 02 дол. США, що станом на 13 липня 2010 року за курсом Національного банку еквівалентно 657996 грн 88 коп. (у тому числі, 69000 дол. США - заборгованість по кредиту, заборгованість по прострочених відсотках - 13280, 87 дол. США, пеню за несвоєчасну сплату відсотків 976,15 дол. США) шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 та передане ним, згідно нотаріально посвідченого 20.07.2007 та зареєстрованого за №1739 іпотечного договору, нерухоме майно згідно переліку, вказаному в рішенні Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 липня 2010 року.
Вказане судове рішення набрали законної сили.
22 жовтня 2019 року Лановецьким районним судом Тернопільської області в порядку виконання вказаного додаткового рішення суду від 25 січня 2018 року видано виконавчий лист №2-153/10 який скеровано у Збаразький міжрайонний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для виконання.
Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2020 року у справі №2-153/10, яку залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, в задоволенні заяви боржника ОСОБА_3 про визнання вказаного виконавчого листа 22 жовтня 2019 року №2-153/10, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області в порядку виконання додаткового рішення суду від 25 січня 2018 року таким, що не підлягає виконанню, - відмовлено.
20.03.2020 Лановецьким районним судом Тернопільської області на підставі додаткового рішення в справі 2-153/2010 видано виконавчий лист, у якому боржником зазначено ОСОБА_1 (арк. справи 173).
Виданий 20.03.2020 виконавчий лист у справі №2-153/2010 станом на 02.04.2020 повертався державним виконавцем стягувачу без прийняття до виконання згідно з пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується відповідною письмовою відміткою державного виконавця у даному виконавчому листі.
Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 липня 2020 року в справі №2-153/10 (провадження №22-ц/817/774/20) задоволено скаргу АТ Державний ощадний банк України; визнано рішення державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Волянюк Т.І. від 02.04.2020 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання неправомірним. Зобов`язано державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
Однак, боржником ОСОБА_1 , до Лановецького районного суду подано заяву про визнання вказаного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області №2-153/10 від 05.11.2020, яку залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 11.01.2021, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Ухвалою Верховного Суду №2-153/10 від 26.02.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 05.11.2020 та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11.01.2021 у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
11 січня 2021 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Волянюк Тетяною Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61707818, пунктом 3 якої зазначено обов`язок ОСОБА_1 сплатити виконавчий збір у розмірі 65799,69 грн.
30 серпня 2021 державним виконавцем Збаразького відділу державної виконавчої у Тернопільському районні Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Воробель Оксаною Григорівною винесено постанову про передачу виконавчого провадження №61707818.
15 вересня 2021 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої у Кременецькому районні Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Завірюхою Антоніною Петрівною винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №61707818.
10 листопада 2022 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої у Кременецькому районні Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Завірюхою Антоніною Петрівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору №61707818, яку оскаржено в межах даної судової справи.
Лановецьким районним судом Тернопільської області 06 серпня 2010 року видано також виконавчий лист і у справі №2-154/2010 згідно рішення суду від 13.07.2010 щодо стягнення заборгованості ОСОБА_2 шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 та передане ним в іпотеку згідно іпотечного договору від 20 липня 2007 року.
Додатковим рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року резолютивну частину рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 липня 2010 року по цивільній справі № 2-154/10 викладено в іншій редакції, оскільки в судовому рішенні від 13.07.2010 сума грошових коштів, яку просив стягнути банк з відповідача вказана в гривнях, а в позовних вимогах позивач просив стягнути борг в доларах США. Додаткове судове рішення ухвалено на підставі усталеної судової практики у предметі спору щодо повернення боргу в іноземній валюті, визначеному судовим рішенням в грошовому еквіваленті до національної валюти України – гривні (арк. справи 149-150).
Ухвалене додаткове рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року не оскаржувалося і набрало законної сили, а тому 22 жовтня 2019 року Лановецьким районним судом Тернопільської області, в порядку виконання додаткового рішення суду від 25 січня 2018 року видано виконавчий лист №2-154/10 та скеровано у Збаразький міжрайонний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для виконання.
На виконання рішення в частині звернення стягнення на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , Лановецьким районним судом 20 березня 2020 року видано виконавчий лист №2-154/10.
Станом на 02.04.2020 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Волянюк Тетяною Іванівною винесено повідомлення про повернення виконавчого провадження стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що «найменування особи боржника, яка визначається, як боржник виконавчим листом не відповідає найменуванню особи боржника, яка зазначена в регулятивній частині даного виконавчого листа».
Рішення виконавця було оскаржено стягувачем АТ «Ощадбанк» до Лановецького районного суду Тернопільської області, ухвалою №2-154/10 від 01.07.2020 Лановецького районного суду позовні вимоги АТ « Ощадбанк» задоволено, повідомлення про повернення виконавчого провадження стягувачу без прийняття до виконання від 02.04.2020 неправомірним, зобов`язано виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження; постановою Тернопільського апеляційного суду №2-154/10 від 07.10.2020 ухвалу №2-154/10 від 01.07.2020 Лановецького районного суду залишено без змін; постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду №2-154/20 (4-с/602/3/2020 від 19.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, увалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 01.07.2020 та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07.10.2020 залишено без змін.
Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року у справі за № 2-154/10, переглядаючи у касаційному порядку правомірність видачі виконавчого листа від 20 березня 2020 року Лановецьким районним судом Тернопільської області для примусового виконання додаткового рішення Лановецького районного суду від 25 січня 2018 року, прийшов до висновку, що виконавчий лист №2-154/10 відповідає вимогам виконавчого документа і підлягає примусовому виконанню та його виконання забезпечує виконання рішення суду, тому, 16.10.2020 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Волянюк Тетяною Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61708081 пунктом 3 постанови якої зазначено обов`язок сплати виконавчого збору 65799,70 грн.
30 серпня 2021 державним виконавцем Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Воробель Оксаною Григорівною винесено постанову про передачу виконавчого провадження №61708081.
15 вересня 2021 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої у Кременецькому районні Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Завірюхою Антоніною Петрівною винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №61708081.
10 листопада 2022 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої у Кременецькому районні Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Завірюхою Антоніною Петрівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору № 61708081, яку оскаржено в межах даної судової справи.
Предметом оскарження у цій справі є дві постанови державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюха А.П. від 10.11.2022 про стягнення виконавчого збору у двох виконавчих провадженнях, а саме:
№61707818 з виконання виконавчого листа від 20.03.2020 №2-153/10, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області для примусового виконання додаткового рішення Лановецького районного суду від 25 січня 2018 року;
№61708081 з виконання виконавчого листа від 20.03.2020 №2-154/10, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області для примусового виконання додаткового рішення Лановецького районного суду від 25 січня 2018 року.
Правомірність видачі вказаних виконавчих листів досліджено судами загальної юрисдикції у межах судових справ №2-153/10 та №2-154/10 і не є предметом розгляду в межах даної справи, зокрема і в частині щодо правомірності зазначення боржником у таких виконавчих листах позивача.
Позивач наполягає на відсутності підстав для стягнення державним виконавцем виконавчого збору в межах вказаних двох виконавчих проваджень, зокрема, №61707818, позаяк ця ж сама сума виконавчого збору стягується у примусовому порядку у виконавчому провадженні №52202983, яке відкрите 13.09.2016 з примусового виконання виконавчого листа №2-153/10, виданого 06.08.2010 Лановецьким районним судом, а також у виконавчому провадженні №61605684, яке відкрите 23.03.2020 з примусового виконання, виконавчого листа №2-153/10, виданого 22.10.2019 Лановецьким районним судом. При цьому позивач вказує, що у виконавчому провадженні №52202983, і у виконавчому провадженні №61605684, державним виконавцем постановами від 20.12.2019 та від 15.12.2020 вже стягнуто виконавчий збір.
Позивач вказує на відсутності підстав для стягнення державним виконавцем виконавчого збору в межах виконавчого провадження №61708081 позаяк ця ж сама сума виконавчого збору стягується у примусовому порядку у виконавчому провадженні №52203560, яке відкрите 13.09.2016 з примусового виконання виконавчого листа №2-154/10, виданого 06.08.2010 Лановецьким районним судом, а також у виконавчому провадженні №61605225, яке відкрите ще 23.03.2020 з примусового виконання виконавчого листа №2-154/10, виданого 22.10.2019 Лановецьким районним судом. При цьому і у виконавчому провадженні №52203560, і у виконавчому провадженні №61605225, державним виконавцем постановами від 08.11.2022 та від 09.11.2022 вже стягнуто виконавчий збір. 
Фактичне стягнення такого збору у виконавчих провадженнях №61708081 та №61707818 спричинить потрійне стягнення виконавчого збору, фактично збільшивши його розмір до 30% від суми, яка підлягає стягненню, що, на його думку, суперечить положенням частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Статтею 3 Закону передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. 
Частиною першою статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. 
Згідно частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. 
Частинами першою та третьою статті 27 Закону встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. 
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 27 Закону). 
Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом. 
Згідно частини дев`ятої статті 27 Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. 
Пунктом 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція №512/5),стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження. 
Законом передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі. 
У разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження. 
Аналізуючи зазначені положення Закону та Інструкції № 512/5, можна дійти висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, - пов`язується саме з початком примусового виконання. Останнє - виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження, виконавець зобов`язаний зазначити про стягнення з боржника суми виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону, яка підлягає стягненню. 
Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. 
Апеляційним судом встановлено, що 11.01.2021, державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Волянюк Тетяною Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61707818 з примусового виконання виконавчого листа від 20.03.2020 №2-153/10, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області для примусового виконання додаткового рішення Лановецького районного суду від 25 січня 2018 року, виданого 20.03.2020 Лановецьким районним судом, пунктом 3 якої зазначено обов`язок ОСОБА_1 сплатити виконавчий збір у розмірі 65799,69 грн.
16 жовтня 2020 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Волянюк Тетяною Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61708081 з примусового виконання виконавчого листа від 20.03.2020 №2-154/10, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області для примусового виконання додаткового рішення Лановецького районного суду від 25 січня 2018 року, виданого 20.03.2020 Лановецьким районним судом, пунктом 3 постанови зазначено обов`язок сплати виконавчого збору 65799,70 грн.
Чинним законодавством не передбачено обов`язку перевірки виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.
Позивачем не оскаржено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 11.01.2021 №61707818 та від 16.10.2020 №61708081.
Згідно частини третьої статті 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. 
Відтак, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто. 
Як вже зазначалось судом відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. 
Таким чином, винесення постанови про стягнення виконавчого не порушує прав позивача, оскільки необхідність його фактичного стягнення, - вирішується державним виконавцем в процесі виконання чи після закінчення виконавчого провадження. 
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що постанови про стягнення виконавчого збору №61707818 від 10.11.2022 та №61708081 від 10.11.2022, - є правомірними та скасуванню не підлягають. 
Апеляційний суд не приймає до уваги покликання позивача на наявність інших виконавчих проваджень у судових справах №2-153/10 та №2-154/10, як на підставу скасування оскаржуваних постанов, оскільки, як вже було зазначено судом, постанови про відкриття виконавчих проваджень №61707818 та №61708081 не оскаржено, а виконавчі листи, видані Лановецьким районним судом від 20.03.2020, з примусового виконання яких і відкрито виконавчі провадження №61707818 та №61708081, - не визнано такими що не підлягають виконанню, а правомірність видачі таких була предметом дослідження в межах судового розгляду судами загальної юрисдикції у зазначених судових справах. Крім того, у таких виконавчих листах, як і у виконавчих провадженнях відкрити на підставі останніх,  боржниками є не позивач, а інші фізичні особи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .. В свою чергу, таке свідчить про безпідставність тверджень позивача про подвійне стягнення з нього сум виконавчого збору визначених у таких виконавчих провадженнях та за такими виконавчими листами, оскільки такі виконавчі провадження відкриті щодо інших боржників, а тому порушення прав позивач не вбачається.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року у справі №500/56/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 11.05.2023