УХВАЛА
19 червня 2023 року
м. Київ
справа № 589/4390/19
провадження №51-5773ск20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчила касаційну скаргу та додаток до неї засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження і
встановила:
як убачається з матеріалів провадження, 23 березня 2022 року (згідно з супровідним листом ДУ «Сумський слідчий ізолятор») засуджений вперше звернувся із касаційною скаргою на судові рішення щодо нього, яку ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2022 року було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та ухвалою Суду від 10 травня 2022 року повернуто на підставі ст. 429 КПК України, оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
19 липня 2022 року засуджений  ОСОБА_4 вдруге звернувся із касаційною скаргою на судові рішення щодо нього, яку ухвалою Суду від 22 липня 2022 року повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
07 березня 2023 року та 17 квітня 2023 засуджений ОСОБА_4 вкотре звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року щодо нього та клопотанням про поновлення строку на касаційне скарження. Ухвалами Суду від 13 березня 2023 року та 24 квітня 
2023 року, відповідно, засудженому відмовлено в поновленні строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення та повернуто касаційну скаргу, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
07 червня 2023 року засуджений в черговий раз звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року щодо нього та клопотанням про поновлення строку на її касаційне скарження. Просить поновити строк на касаційне оскарження, вказуючи на причини пропуску ним строку на касаційне оскарження, які, на його думку, є поважними та долучив талон-підтвердження Державної установи «Сумський слідчий ізолятор», виданий ОСОБА_4 23 березня 2022 року на підтвердження того, що від нього прийнято кореспонденцію для надіслання у запечатаному конверті на адресу Суду.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому виходячи з наступного.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Із доводів засудженого убачається, що він вважає, що касаційну скаргу слід вважати поданою у день первинного подання до суду касаційної інстанції, а саме 23 березня 2022 року (згідно з супровідним листом ДУ «Сумський слідчий ізолятор»), тобто без пропущення встановленого законом строку. Однак, із зазначеним твердженням колегія суддів Касаційного кримінального суду не погоджується з огляду на те, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було повернуто, як зазначено вище, ухвалою Суду від 10 травня 2022 року на підставі ст. 429 КПК України, оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху, в установлений строк.
Ураховуючи наведене, а також те, що засуджений вкотре не наводить нових обставин, а по зазначених уже неодноразово приймалось рішення, колегія суддів вважає, що відсутні поважні причини, які можуть слугувати підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно із положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429, 441 КПК України, колегія суддів
постановила:
у задоволенні клопотання засудженого  ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження на ухвали Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2021 рокувідмовити, а касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4  на вказане судове рішення разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвалаоскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                            ОСОБА_3