ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/2303/23 пров. № А/857/3929/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                        Хобор Р.Б.,
суддів                                                                             Бруновської Н.В., Шавеля Р.М. 
з участю секретаря судового засідання                            Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року, ухвалене суддею Крутько О.В. у м. Львові у справі № 380/2303/23 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівські області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу

                                                             В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову відповідача від 19.01.2023 року про накладення штрафу у сумі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 69454438.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повністю виконав рішення суду, крім того не повідомив відповідача про його часткове виконання.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позову. 
Таку позицію позивач пояснює тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі № 380/25226/21, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії  ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки № С/7211 від 05.11.2021 року, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, 01 червня 2022 року провів перерахунок пенсії. Виплату різниці у пенсії за період з 01.04.2019 року до 31.05.2022 року позивач проводитиме відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.
Отже, позивач вважає, що, виконуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі № 380/25226/21 про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , діяв в порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення є безпідставним.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі № 380/25226/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, згідно з довідкою № С/7211 від 05.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року скерованої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії  ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки № С/7211 від 05.11.2021 року, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
08.07.2022 року Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист для виконання вказаного вище рішення суду. 
20.07.2022 року відповідач відкрив виконавче провадження № 69454438 з виконання вищевказаного виконавчого листа та встановив строк у 10 робочих днів для виконання рішення суду.
Листом від 19.01.2023 року № 1300-5308-8/8608 щодо виконання судового рішення Головне Управління ПФУ у Львівській області повідомило державного виконавця про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі № 380/25226/21 виконано - 01.06.2022 року. Доплата пенсії за рішенням суду за період з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року в сумі 202 149,14 грн. буде виплачена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. 
Того ж дня відповідач прийняв постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 69454438 з виконання виконавчого листа № 380/25226/21 виданого 08.07.2022 року. Сума штрафу 5100 грн.
У цій постанові відповідача вказаного, що станом на 19.01.2023 року позивач не виконав вимог виконавчого листа від 08.07.2022 року.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Правовідносини щодо примусового виконання судового рішення врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі – Закон №1404-VIII).
Згідно зі статтею 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно зі статтею 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, відповідно до наведених вище правових норм, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Апеляційний суд встановив те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі № 380/25226/21позивач здійснив перерахунок пенсії особі та з 01.06.2022 року здійснює її виплату, згідно із судовим рішенням. Різницю в пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року в сумі 202149,14 грн. позивач облікував, проте, вказав, що виплату цієї суми буде здійснювати в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 після надходження коштів із Державного бюджету. 
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень   -   коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №   28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.
Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок №   649).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:
документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;
копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;
розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.
Враховуючи наведені норми права та встановлені апеляційним судом обставини справи, апеляційний суд вважає, що відповідач в особі керівника вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі № 380/25226/21.
Фактична невиплата нарахованих 202149,14 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. 
Таким чином, начальник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виконав рішення суду в повному обсязі з поважних причин, однак вжив конкретні заходи з метою його виконання. За цих обставин, апеляційний суд вважає, що відповідач передчасно наклав на позивача штраф за невиконання судового рішення, внаслідок чого постанову про накладення штрафу необхідно скасувати. 
Вказаний висновок є підставою для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги підставними та  такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 380/2303/23 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівські області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 19.01.2023 року про накладення штрафу у сумі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 69454438.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повний текст постанови складений 17.05.2023 року