ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 923/876/21	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ярош А.І.,
Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк": Ніценко О.С.
від Фермерського господарства "Валентина": не з`явився
від Фермерського господарства "Рисовод": не з`явився
від ОСОБА_1 : не з`явився
від ОСОБА_2 : ОСОБА_3 
від ОСОБА_4 : ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 
на рішення Господарського суду Херсонської області від 04 листопада   2021 року, суддя в І інстанції  Пінтеліна Т.Г., повний текст якого складено 05.11.2021 в м. Херсоні
у справі №923/876/21
за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
до відповідачів:
1.                    Фермерського господарства "Валентина";
2.                    Фермерського господарства "Рисовод";
3.                     ОСОБА_1 ;
4.                     ОСОБА_2 ;
5.                     ОСОБА_4 
про   стягнення 2  287 527,13 грн

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Фермерського господарства "Валентина",  Фермерського господарства "Рисовод";     ОСОБА_1 ;     ОСОБА_2 та     ОСОБА_4 , в якому з урахуванням заяв №516/615/2021 від 06.09.2021 (вх.№2451/21 від 06.09.2021) та №516/704/2021 від 23.10.2021 (вх.№3279/21 від 25.10.2021) про зменшення розміру позовних вимог просило суд стягнути   солідарно з Фермерського господарства "Валентина",  Фермерського господарства "Рисовод";     ОСОБА_1 ;     ОСОБА_2 та     ОСОБА_4 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання Фермерським господарством "Валентина" взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним у встановлені строки, а відтак, виникло триваюче порушення відповідного грошового зобов`язання. У зв`язку із чим наявні правові підстави для стягнення з відповідачів, як поручителів на підставі укладених з Банком договорів поруки № 238/2018/ХОД-МСБ-П1, № 238/2018/ХОД-МСБ-П2, № 238/2018/ХОД-МСБ-П3 від 06.04.2018 та договору застави №238/2018/ХОД-МСБ-З1 (транспортного засобу) від 06.04.2018, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за час прострочення позичальником виконання зобов`язань.
Ухвалою місцевого господарського суду від 06.08.2021 відкрито провадження у справі №923/876/21.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.11.2021 у справі №923/876/21 позов задоволено в повному обсязі; стягнуто солідарно з Фермерського господарства «Валентина», Фермерського господарства «Рисовод» на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року та ДОГОВОРОМ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-ПЗ від 06.04.2018 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами; стягнуто солідарно з Фермерського господарства «Валентина», ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року та ДОГОВОРОМ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-П1 від 06.04.2018 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами; стягнуто солідарно з Фермерського господарства «Валентина», ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року та ДОГОВОРОМ ПОРУКИ № 238/2018/ХОД-МСБ-П2 від 06.04.2018 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами; стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «УКРГАЗБАНК» заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ № 238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року та ДОГОВОРОМ ЗАСТАВИ № 238/2018/ХОД-МСБ-31 (транспортного засобу) від 06.04.2018 року, посвідченого Воєводиною Н.М., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим номером 729, яка станом на 06.09.2021 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме - комбайна зернозбирального марки NEW HOLLAND ТС5080, 2010 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 в комплекті з жниваркою зерновою 20GHNP, заводський №209968020, 2011 року випуску, зареєстровані та належні праві власності ОСОБА_4 , шляхом продажу предмета застави на публічних торгах з початковою ціною предмету застави, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження; стягнуто солідарно з Фермерського господарства «Валентина», Фермерського господарства «Рисовод», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
Рішення мотивовано тим, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" у встановлений договором строк кредит не повернув, відсотків за користування кредитом не сплатив, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення Господарського суду Херсонської області від 04.11.2021 у справі №923/876/21 скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.
Скаржники вважають оскаржуване рішення необґрунтованим та безпідставним, в частині стягнення з Закльопних, як поручителів боржника, нарахувань за ст.625 ЦК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржники посилаються на те, що ні заставодавець ОСОБА_4 , ні фінансовий поручитель ОСОБА_2 не мають відповідати перед банком за сплату вказаних нарахувань, оскільки вони не передбачені ні кредитним договором №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018р. (далі кредитний договір), укладеним з ФГ «Валентина», ні договором застави №238/2018/ХОД-МСБ-31 (транспортного засобу) від 06.04.2018р., укладеного з ОСОБА_4 (далі - договір застави), ні договором поруки №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018р., укладеним з ОСОБА_2 (далі - договір поруки).
На думку скаржників, за наявності при вчиненні правочину поруки факту відступу від загального правила щодо визначення обсягів відповідальності поручителя перед кредитором (за Законом поручитель відповідає в тому обсязі, що і боржник, якщо інше не визначено в договорі) та унормування за власною волею в умовах такого договору чіткого переліку відповідного обсягу відповідальності, сторони, маючи намір встановити обов`язок поручителя по сплаті на користь кредитора за боржника в т.ч. передбаченої ст. 625 ЦК У країни цивільно-правової відповідальності, зобов`язані відобразити забезпечення такого зобов`язання в умовах договору поруки незалежно від того, що таке зобов`язання боржника виникає в силу Закону.
Разом з цим, визначаючи обсяги відповідальності відповідача (поручителя) перед Банком (кредитором) сторонами в умовах договору поруки не встановлено, що поручитель несе відповідальність перед кредитором за невиконання божником, який прострочив виконання основного грошового зобов`язання по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків за користування ним за кредитним договором, зобов`язання по сплаті установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, право вимоги по сплаті яких боржником гарантоване кредитору положеннями ст. 625 ЦК України.
Відтак, з огляду на вищевикладені умови та положення договорів, нарахування, виконані Банком на підставі ст.625 ЦК України, не передбачені кредитним договором та, відповідно, і не забезпечені договорами застави та поруки.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя А.І. Ярош, судді В.М. Головей, Н.М. Принцевська) від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №923/876/21 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 29.03.2022.
Розпорядженням керівника апарату суду від  21.03.2022 року №392 відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ “Перехідні положення” ГПК України, підпунктів 2.3.17, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/876/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 року, справу розподілено на розгляд колегії суддів у складі Ярош А.І. (головуючий), судді Г.І. Діброва, Н.М. Принцевська.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 прийнято справу №923/876/21 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя А.І. Ярош, судді Г.І. Діброва, Н.М. Принцевська.
26.10.2022 до суду апеляційної інстанції надійшла заява скаржників, в якому останні звертаються до позивача з проханням переглянути свою позицію по даній справі, оскільки підтримання позову щодо стягнення 124  864,64 грн по відношенню до Закльопних ляже непомірним тягарем та буде порушенням справедливого балансу між сторонами.
В подальшому 13.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява позивача про відкладення розгляду даної справи у зв`язку з тим, що йдуть перемовини щодо вирішення спору в позасудовому порядку, тобто шляхом укладення мирової угоди. Однак, мирним шляхом спір не вирішено.
07.04.2023 від скаржників до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, в якому останні зазначають, що подання банком позовної заяви в частині стягнення боргу з поручителів було передчасним та не відповідало ст.4 ГПК України, оскільки банк не направиви належним чином вимоги до поручителів на кредитним договором
24.04.2023 від скаржників до суду надійшли доповнення до письмових доводів, в якому останні зазначають про те, що тлумачення змісту неясних чи двозначних пунктів договору мають відбуватися саме на користь боржника, а не кредитора, а отже – на користь Закльопних.
25.04.2023 від позивача надійшли письмові заперечення, в якому ПАТ АБ «Укргазбанк» вказує, що належним чином та своєчасно реалізував своє право на захист порушених прав з боку відповідачів по справі починаючи з 16.02.2021 року, подавши в межах строку дії Договору поруки, позовну заяву до суду про солідарне стягнення боргу з відповідачів, нарахованого з 16.02.2021 року тощо. Позиція представника апелянтів адвоката Сонько В.В., висловлена в його письмових доводах є помилковою та необгрунтованою, та є свідченням, за відсутності правових підстав, намагання змінити солідарну відповідальність Відповідача на субсідіарну в гіршому випадку, а в кращому взагалі уникнути від відповідальності. Наведений апелянтами контррозрахунок не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак не заслуговує на увагу в цілому.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства судом апеляційної інстанції неодноразово відкладався розгляд даної справи. 
В останнє, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.11.2021 у справі №923/876/21 призначено на 26.04.2023 об 11:30.
В судовому засіданні прийняли участь представник позивача та представник скаржників, інші учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, зокрема, оголошенням на веб-сайт суду, направленням копії процесуальних документів на електронні адреси, зазначені учасниками справи безпосередньо в документах, наданих останніми до суду.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 06.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком “УКРГАЗБАНК” (надалі - Позивач, Банк, Кредитор) та Фермерським господарством “Валентина” (надалі - Боржник, Позичальник) укладено КРЕДИТНИЙ ДОГОВІР №238/2018/ХОД-МСБ (надалі - Кредитний договір), за яким Банк відкрив Позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в сумі 5 345 000,00 грн (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язувався сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відновлення ліміту кредитної лінії з 17.02.2019 року та з 17.02.2020 року в розмірі 5 345 000 грн згідно з Графіком зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором (Додаток 1 до цього Договору) здійснюється за окремим рішенням Банку (п.1.1. Кредитного договору).
Надання Кредиту здійснюється з “06” квітня 2018 року по “15” лютого 2021 року (включно). Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредит у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором (Додаток 1 до цього Договору) та у будь - якому випадку повернути Кредит у повному обсязі в термін по “15” лютого 2021 року (включно) (п.п. 1.З.1., 1.3.2. Кредитного договору).
Пунктом 1.4.1. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3 цього Договору з врахуванням встановленого Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка (далі Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі суми значення індексу UIRD12m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання Договору та значення фіксованої маржі в розмірі 3,77 (Три цілих сімдесят сім сотих) процентних пункти. Значення процентної ставки змінюється щорічно згідно з процедурою, визначеною в розділі IV Договору.
Відповідно до пункту 1.4.2. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п.1.3 цього Договору, у т.ч. у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення Кредиту встановлених внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного або часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Базова процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в п. 1.4.1. Договору збільшеного на 5,0 (П`ять цілих нуль десятих) % річних.
У відповідності до п. 3.2. Кредитного договору - погашення кредиту Позичальник здійснює на рахунок № НОМЕР_4 в Херсонській обласній дирекції АБ “УКРГАЗБАНК”, код Банку 320478, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в Додатку 1 до цього Договору. Якщо останній день для сплати чергового платежу по Кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по Кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.
Згідно пункту 3.3 Кредитного договору - нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3 цього Договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки, визначеної в пп. 1.4.1 цього Договору. При розрахунку процентів використовується метод “факт/360”, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти нараховуються Банком у валюті Кредиту щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання Кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий Кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання цього Договору, а також в день закінчення строку, на який надано Кредит, у відповідності з п.1.3 цього Договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення Кредиту, по день, що передує дню погашення Кредиту.
Пунктом 3.4 Кредитного договору передбачено, що проценти сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано Кредит, у відповідності з п.1.3 цього Договору, або в день дострокового розірвання цього Договору на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в Херсонській обласній дирекції АБ “УКРГАЗБАНК”, код Банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.
Згідно п.п. 6.2.2.-6.2.3. Кредитного договору - Позичальник зобов`язується:
-          своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені в п. 1.3 цього Договору, повернути отримані в межах кредитної лінії суми Кредиту,
-          своєчасно та в повному обсязі, на умовах і в порядку передбаченому цим Договором, сплачувати Плату за Кредит, а також суми передбачених цим Договором штрафних санкцій та відшкодовувати витрати Банку згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до пункту 7.1 Кредитного договору, у випадку випадку порушення Позичальником, зобов?язань за цим Договором, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов?язань: при цьому Позичальник зобов?язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафи, пеню та інші видатки. понесені Банком за цим Договором.
Пунктом 7.2 Кредитного договору передбачено, що під збитками Сторони розуміють неодержані даходи (втрачена вигода), які Сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов?язань за цим Договором другою Стороною: нараховані проценти за користування кредитними коштами: комісії, визначені Тарифами: заборгованість за основним боргом за цим Договором в повному обсязі: витрати, здійснені сторонами за цим Договором.
Згідно з пунктом 7.3. Кредитного договору за порушення визначених в цьому Договорі строків повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій, Позичальник зобов?язаний сплатити Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченої заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. Пеня сплачується в національній валюті на рахунок, про який Банк повідомляє Позичальника. У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України сторони домовляються, що розрахунок пені за прострочення виконання зобов?язань (щодо строків (визначених у цьому Договорі) повернення Кредиту та/або сплати процентів та/або комісій за користування кредитними коштами) припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
Банк має право у кожному разі виявлення нецільового використання Кредиту (його частини) або ненадання документів шодо підтвердження цільового використання Кредиту (його частини) стягувати штраф в розмірі 25% від суми кредитних коштів, що були використані не за цільовим призначенням. Сума штрафу обчислюється від суми кредитних коштів використаних не за цільовим призначенням. Штраф сплачується в національній валюті на рахунок, про який Банк повідомляє Позичальника. 
Сплата пені, штрафів за цим Договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завдання Банка в повному обсязі (пункт 7.4 -7.5 Кредитного договору).
Пунктом 7.9 Кредитного договору зазначено, що повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, штрафів за цим Договором може здійснюватись третіми особами у відповідності до чинного законодавства України.
Згідно з пунктом 7.10. Кредитного договору сторони домовились встановити строк позовної давності за цим Договором у п`ять років, у т.ч. до вимог про стягнення неустойки (пені).
15.01.2019 року Публічне  акціонерне  товариство  Акціонерний банк "Укргазбанк"  та Фермерське господарство "Валентина" уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою узгодили внесення змін до Графіка зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії та зміни до розміру плати за користування кредитними коштами.
26.07.2019 року Публічне  акціонерне  товариство  Акціонерний банк "Укргазбанк"  та Фермерське господарство "Валентина" уклали Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, якою узгодили внесення змін до п. 1.4.1. стосовно встановлення плати за користування кредитними коштами. 
Виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено:  
-          порукою ОСОБА_1 , згідно ДОГОВОРУ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-П1 від 06.04.2018 року (надалі - Договір поруки 1), укладеного між Кредитором, ОСОБА_1 та Позичальником;
-          порукою ОСОБА_2 , згідно ДОГОВОРУ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-П2 від 06.04.2018 року (надалі - Договір поруки 2), укладеного між Кредитором, ОСОБА_2 та Позичальником.
-          порукою Фермерського господарства “Рисовод”, згідно ДОГОВОРУ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-ПЗ від 06.04.2018 року (надалі - Договір поруки 3), укладеного між Кредитором, Фермерським господарством “Рисовод” та Позичальником.
Пунктом 1.1. Договорів поруки 1, 2, 3, визначено, що Поручителі 1, 2 та 3 відповідно зобов`язуються перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по Кредитному договору, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному Кредитором з позичальником, згідно якого Позичальник зобов?язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше « 15» лютого 2021 року (включно): - повернути кредит у розмірі 5 345 000,00 (П?ять мільйонів триста сорок п?ять тисяч) гривень 00 копійок, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі значення суми індексу UIRD12m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору та значення фіксованої маржі в розмірі 3,77 (Три цілих сімдесят сім сотих) процентних пункти. з урахуванням щорічної зміни згідно з умовами кредитного договору. та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки. згідно з умовами п. 1.4.1. кредитного договору, збільшеної на 5,0 (П?ять цілих куль десятих) процентних пункти: а також у разі настання умов, передбачених п. 1.4.3. кредитного договору сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі підвищеної процентної ставки, згідно з умовами п. 1.4.3. кредитного договору; комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами, відшкодувати Кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання Позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.
Пунктами 1.2. та 1.3. Договорів поруки 1, 2, 3, передбачено, що Поручителі 1, 2 та 3 несуть солідарну відповідальність з Позичальником перед Позивачем за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник.
Пунктом 2.1. Договорів поруки 1, 2, 3, передбачено, що у випадку невиконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до Позичальника та Поручителя 1, 2, 3 (відповідно).
Пунктами 2.2. і 2.3. Договорів поруки 1, 2, 3 зазначено, що Поручителі 1, 2, 3, зобов`язані не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги Кредитора, перерахувати суму заборгованості Позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі Кредитора. У разі невиконання Поручителями 1, 2, 3, пункту 2.2. цього договору, Кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне Поручителю 1, 2 у відповідності з вимогами чинного законодавства.
Відповідно до пункту 3.1. Договору поруки за невиконання або неналежне виконання умов п.2.2. цього договору, Поручитель сплачує на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення виконання зобов?язання, обчислену від суми простроченого зобов?язання за кожен день прострочення виконання зобов?язань, від дня виникнення такого прострочення, до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. 
Сторони домовились встановити строк позовної давності за цим Договором у 5 (п?ять) років, у т.ч. до вимог про стягнення неустойки. Строк виконання зобов?язання по сплаті неустойки визначається моментом вимоги по сплаті неустойки (пункт 3.2. Договору поруки).
Згідно з пунктом 4.1. Договору поруки у разі виконання зобов?язання перед Кредитором, Поручитель набуває право зворотної вимоги до Позичальника в розмірі виконаного зобов?язання.
У відповідності до приписів п. 5.1. Договорів поруки 1, 2, 3 - цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє по “ 15” лютого 2031 року.
Згідно п. 5.2. Договорів поруки 1, 2, 3 - порука за цим Договором припиняється у разі, зокрема: припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; якщо після настання строку виконання зобов`язання Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Позичальником або Поручителем.
Додатковими угодами №№1,2,3 від  до договорів поруки сторони домовились викласти п.1.1. Розділу 1 «Предмет Договору» договору поруки в новій редакції.
Також виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено на умовах ДОГОВОРУ ЗАСТАВИ № 238/2018/ХОД-МСБ-31 (транспортного засобу) від 06.04.2018 року, посвідченого Воєводиною Н.М., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим номером 729 (надалі - Договір застави), про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження, згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 06.04.2018 року за № 55356962.
Відповідно до п. 1.1. Договору Застави забезпечує всі вимоги ЗАСТАВОДЕРЖАТЕЛЯ, які випливають з Кредитного договору № 238/2018/ХОД-МСБ від « 06» квітня 2018 року  (а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього), укладеного між ЗАСТАВОДЕРЖАТЕЛЕМ та Фермерським господарством «Валентина» (код ЄДРПОУ 32750474) надалі - ПОЗИЧАЛЬНИК, згідно з яким ПОЗИЧАЛЬНИК зобов?язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі пе пізніше « 15» лютого 2021 року (п?ятнадцятого лютого дві тисячі двадцять першого року) (включно): ??повернути кредит у розмірі 5 345 000 грн, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування. виходячи зі значення суми індексу UIRD12m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору та значення фіксованої маржі в розмірі 3,77 (Три цілих сімдесят сім сотих) процентних пункти, з урахуванням щорічної зміни згідно з умовами кредитного договору, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 1.4.1. кредитного договору, збільшеної на 5,0 (П?ять цілих пуль десятих) % річних, а також при настанні умов, передбачених п. 1.4.3. кредитного договору сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитувания у розмірі підвищеної процентної ставки, згідно з умовами п. 1.4.3. кредитного договору; ??комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами, ??відшкодувати ЗАСТАВОДЕРЖАТЕЛЮ всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. 
Пунктом 2.1 передбачено, що предметом застави є транспортний засіб Комбайн зернозбиральний марки NEW HOLLAND TC5080, 2010 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 . реєстраційний номер НОМЕР_3 в комплекті з Жниваркою зерновою 20GHNP, заводський №209968020, 2011 року випуску.
Предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.12.2017, актом приймання-передачі від 22.12.2017 за договором від 22.12.2017, накладною №49 від 22.12.2017, свідоцтвом про реєстрацію машини, серії НОМЕР_5 від 28.12.2017, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області.
Як зазначено в пункті 2.2. згідно зі звітом про оцінку предмету застави, який складено ТОВ «ГЛОБАЛ АППРЕЙЗЕЛ» 15.01.2018, вартість предмету застави визначено у розмірі 1  612  300 грн.
Відповідно до п. 4.1 Договору застави в разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв`язку з цим збитки.
Строк дії запису про обтяження Заставного автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна до 06.04.2023 року.
У відповідності до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 06.04.2018 року за №55356962 Позивач має пріоритет перед іншими обтяжувачами Предмету застави на його першочергове звернення стягнення.
З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши можливість Фермерському господарству "Валентина" з 06.04.2018 року користуватись кредитними коштами на умовами Кредитного договору, що підтверджується випискою по рахункам №№ НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) за період з 06.04.2018 по 25.06.2021 та розрахунком заборгованості.
Станом на 25.06.2021 Позичальник мав прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 2 054 844,23 грн, по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитними коштами за період з 06.04.2018 року по 15.02.2021 року включно у розмірі 124 304,49 грн, 
Згідно даним виписок по рахункам №№ НОМЕР_4 ( НОМЕР_8 ), НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ), НОМЕР_11 ( НОМЕР_12 ), НОМЕР_13 ( НОМЕР_14 ) та розрахунку кредитної заборгованості.
У зв`язку із неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 06.04.2018 року по 11.03.2020 року позивач нарахував пеню у розмірі 804,64 грн, також, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахував суми 3% річних та індексу інфляції за даною простроченою заборгованість та загальний розмір нарахованого боргу склав 107573,77 грн.
Таким чином, станом на 25.06.2021 року заборгованість Фермерського господарства "Валентина" перед Позивачем складала 2 287 527,13 грн в тому числі: заборгованість (прострочена) по кредиту (кредитній лінії) - 2 054  844, 23 грн; заборгованість (прострочена) по процентам за користування Позичальником кредитними коштами за період з 06.04.2018 року по 15.02.2021 року - 124  304, 49 грн; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом (кредитною лінією) - 804,64 грн; суму 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 22  124,76 грн; суму 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахованих за простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами – 1343,09 грн; суму індексу інфляції (згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 76  918,05 грн; суму індексу інфляції (згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитом (кредитної лінії) - 7  187,87 грн.
12.02.2021 року Позивачем було направлено на адресу відповідачів лист вимогу від 25.01.2021 року №172/2226/2021, яку, зокрема, Фермерське господарство "Валентина" отримало 30.01.2021 року, що підтверджується трекінгом «Укрпошти» про відстеження вказаного листа, але останнім було проігноровано. 
Вищевикладені обставини і стали підставою для подання позовної заяви до суду.
При цьому, вже після відкриття провадження місцевим господарським судом, відбулось повне погашення саме тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується даними виписок по рахункам № НОМЕР_4 ( НОМЕР_8 ), НОМЕР_15 ,( НОМЕР_10 ),№ НОМЕР_16 ( НОМЕР_14 ) та розрахунку кредитної заборгованості станом на 06.09.2021 року  в сумі 2  161  857,85 (т. 1. а.с. 117-119).
Станом на 06.09.2021 року залишилась заборгованість  відповідачів перед позивачем в сумі 125  669,28 грн., яка складалась з пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом (кредитною лінією) у розмірі 804,64 грн., суми 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 32  208,14 грн;  суми 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахованих за простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами - 1  770,37 грн; суми індексу інфляції (згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 83  317,60 грн; суми індексу інфляції (згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитом (кредитної лінії) - 7  568,53 грн..
13.10.2021 року ОСОБА_4 також була погашена й пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом (кредитною лінією) у розмірі 804,64 грн. (т.1 а.с.149).
Отже, враховуючи погашення заборгованості, позивач, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, зменшив розмір позовних вимог щодо загальної суми кредитної заборгованості ФГ “Валентина”, ФГ “Рисовод”, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перед ПАТ АБ “УКРГАЗБАНК”, яка відповідно складала 124  864,64 грн, з яких:сума 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 32  208,14 грн; сума 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахованих за простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами - 1  770,37 грн; сума індексу інфляції (згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 83  317,60 грн; сума індексу інфляції (згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитом (кредитної лінії) - 7  568,53 грн..
Отже, предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у даній справі є ухвалене судом першої інстанції рішення в частині стягнення в солідарному порядку з поручителів - Фермерського господарства "Рисовод", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П2 від 06.04.2018:
-суми 3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 32  208,14 грн;
-суми 3% процентів річних, нарахованих за простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами - 1  770,37 грн;
-суми індексу інфляції, нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 83  317,60 грн;
-суми індексу інфляції, нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитом (кредитної лінії) - 7  568,53 грн;
       Та стягнення з заставодавця ОСОБА_4 за договором застави №238/2018/ХОД-МСБ-31 від 06.04.2018 суми:
-3% процентів річних, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 32  208,14 грн; 
-суми 3% процентів річних, нарахованих за простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами - 1  770,37 грн; 
-суми індексу інфляції, нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (кредитної лінії) - 83  317,60 грн; 
-суми індексу інфляції, нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитом (кредитної лінії) - 7  568,53 грн шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме - комбайна зернозбирального марки NEW HOLLAND ТС5080, 2010 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 в комплекті з жниваркою зерновою 20GHNP, заводський №209968020, 2011 року випуску, зареєстровані та належні праві власності ОСОБА_4 , шляхом продажу предмета застави на публічних торгах з початковою ціною предмету застави, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, позивач, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, правомірно нарахував з поручителів та заставодавця суми 3 % річних та індексу інфляції за даною простроченою заборгованістю.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком Господарського суду Херсонської області з огляду на наступне.
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у  ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1  ст. 173 Господарського кодексу України  господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до вимог  ст. 193 Господарського кодексу України  суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.
Як вбачається зі змісту ст.  626,  628 Цивільного кодексу України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою  ст. 638 Цивільного кодексу України  встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У  ст. 526 Цивільного кодексу України  передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1  ст. 1054 Цивільного кодексу України  за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1  ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Частиною 2  ст. 1054 Цивільного кодексу України  встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
З урахуванням положень п. 2  ст. 1 Цивільного кодексу України  відносини повинні бути засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Оскільки учасниками справи не оспорюється факт повного погашення тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами, а наразі скаржниками, які є поручителем та заставодавцем, в апеляційній скарзі наголошується про безпідставність стягнення з них нарахованої позивачем нарахувань на підставі ст. 625 ЦК України, що, на думку апелянтів, не передбачено кредитним договором, та відповідно, і не забезпечене договорами поруки та застави, колегія суддів зазначає наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що 06.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Фермерським господарством “Валентина” укладено Кредитний договір №238/2018/ХОД-МСБ, за яким Банк відкрив Позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в сумі 5 345 000 грн, а Позичальник зобов`язувався сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
На виконання зазначеного кредитного договору, позивач надав Фермерському господарству "Валентина" кредитні кошти у розмірі 5 345 000 грн.
Виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено:
          порукою ОСОБА_1 , згідно договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П1 від 06.04.2018 року (надалі - Договір поруки 1), укладеного між Кредитором, ОСОБА_1 та Позичальником;
-          порукою ОСОБА_2 , згідно договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П2 від 06.04.2018 року (надалі - Договір поруки 2), укладеного між Кредитором, ОСОБА_2 та Позичальником.
-          порукою Фермерського господарства “Рисовод”, згідно договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-ПЗ від 06.04.2018 року (надалі - Договір поруки 3), укладеного між Кредитором, Фермерським господарством “Рисовод” та Позичальником., а також:
-заставою за договором застави №238/2018/ХОД-МСБ-31 від 06.04.2018 належного  на  праві власності ОСОБА_4 , комбайна зернозбирального марки NEW HOLLAND ТС5080, 2007 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 в комплекті зі жниваркою зерновою 20GHNP, заводський №209968020, 2011 року випуску (надалі - Предмет застави), посвідченого Воєводиною Н.М., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим номером 729 (надалі - Договір застави), про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження, згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 06.04.2018 року за № 55356962.
У зв`язку з простроченням виконання ФГ «Валентина» зобов`язань по своєчасній сплаті тіла кредиту, позивач, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахував суми 3% річних та індексу інфляції, загальний розмір нарахованого боргу якого склав 124  864,64 грн.
Передбачене законом (ст. 625 Цивільного кодексу України) право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Доводи апелянтів, що виконання зобов`язання щодо суми 3% річних та індексу інфляції нарахованої позивачем до стягнення з поручителів - ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Рисовод», ОСОБА_2 та заставодавця -   ОСОБА_4 не відповідають умовам вищезазначених договорі поруки та застави заслуговують увагу суду та не підлягає стягненню виходячи з наступного.
Так, підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга  статті 553 ЦК України).
Статтею 554 Цивільного кодексу України  встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Отже, за своєю правовою договір поруки є додатковим, акцесорним зобов?язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов?язання та виникає за умови його існування, відтак у поручителя не виникає власних зобов?язань перед кредитором, він несе виключно солідарну відповідальність за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань. 
Таким чином, навіть за наявності судового рішення про стягнення боргу по сплаті тіла кредиту з поручителя, невиконання такого зобов?язання не породжує виникнення у поручителя власного грошового зобов?язання перед кредитором й можливості застосування до нього окремої відповідальності за прострочення такого грошового зобов?язання немає.
Згідно з ч. ч. 1, 2  ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Як вбачається з п.2.1 Договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П12 від 06.04.2018, укладеного з ОСОБА_2 , у випадку невиконання позичальником зобов?язань по кредитному договору, кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. 
Згідно до п.2.2. договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П12 від 06.04.2018, Поручитель зобов?язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок, номер якого зазначається в письмовій вимозі Кредитора.
Відповідно до п.2.3. договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П12 від 06.04.2018, у разі невиконання Поручителем п.2.2 цього договору, кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю у відповідності з вимогами чинного законодавства. 
Тобто, лише з моменту отримання письмової вимоги та не виконання її протягом 2-х банківських днів, поручитель є таким що прострочив свої грошові зобов?язання перед кредитором. 
Відтак, останній вправі пред?явити до поручителя вимоги щодо відшкодування нарахувань за ст.625 ЦК України за період фактичного прострочення боржника. Отже, умовами договору поруки чітко визначено дії кредитора та поручителя, у разі порушення позичальником зобов?язань за кредитним договором та умови виникнення права кредитора на звернення до суду з позовом до поручителя за захистом порушених прав. 
В якості доказів виконання кредитором умов п.2.1. договором, позивачем надано: 
-Лист вимога б/д та б/н (а.с.75, т.1); 
-Список №3 листів рекомендованих (а.с.78 т.1). 
За твердженням позивача, ОСОБА_2 отримав вказаний лист - вимогу 02.06.2021р., а отже допустив прострочення грошових вимог перед банком, оскільки заборгованість за кредитом остаточно була погашена 02.09.2021. Тобто з наведеного твердження позивача та умов договору вбачається, що з 05.06.2021, почав перебіг строк прострочення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_2 перед позивачем та скінчився 02.09.2021 - днем остаточного виконання грошових зобов`язань.
При цьому, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання 02.06.2021 ОСОБА_2 листа - вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» б/д та б\н.
Так, в графі №37 « ОСОБА_2 » (a.c. 37 т.1) вказано номер поштового відправлення №0100188491716, яке не є  доказом отримання 02.06.2021 ОСОБА_6 зазначеного вище листа-вимоги. 
Інші докази, які би слугували щодо отримання саме даного поштового відправлення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.
Більш того, позивачем не надано доказів того, що у вказаному поштовому відправленні містився саме лист - вимога від травня 2021 б\н до поручителів, а не інший документ, що не стосується даної справи, оскільки належним доказом поштового повідомлення є лише опис вкладення з фіскальним чеком, проте в матеріалах справи відсутні описи вкладення у цінні листи на підтвердження відправки саме листа-вимоги поручителям. 
Додатково колегія суддів звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів щодо направлення, та, як відповідно і отримання листа-вимоги ОСОБА_4 . У списку №3 листів рекомендованих взагалі відсутня інформація щодо направлення останній будь-яких листів.
Отже, подання банком позовної заяви в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат з поручителів та заставодавця було передчасної дією та не відповідає ст.4 ГПК України, оскільки банк не направив належним чином вимоги до поручителя та заставодавця за кредитним договором, що унеможливлює встановити строк, з якого починається перебіг нарахувань 3% річних та інфляційних втрат.
При цьому, як вбачається зі змісту кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018, розділом 1 передбачено зобов?язання позичальника зі сплати: 
-кредиту (пункт 1.3.2 кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018); 
-комісії (пункт 1.4 кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018); 
-проценти за користування кредитом (пункти 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018); 
-збитків, штрафу, пені, у разі порушення зобов?язань (пункт 7.1 кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018); 
Відповідно до п.7.2 Кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018, під збитками Сторони розуміють неодержані доходи (втрачена вигода), які сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов?язань за цим договором другою стороною: нараховані проценти за користування кредитними коштами; комісії визначені тарифами; заборгованість за основним боргом за цим договором у повному обсязі; витрати, здійснені сторонами за цим договором. 
Відповідно до п.1.1 договорів поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П1, №238/2018/ХОД-МСБ-П2 та №238/2018/ХОД-МСБ-П3 від 06.04.2018 року, укладеного між Кредитором, Позичальником та поручителями в якому визначено, що Поручитель ( ОСОБА_2 ) відповідно зобов`язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по Кредитному договору, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному Кредитором з позичальником, згідно якого Позичальник зобов?язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше « 15» лютого 2021 року (включно): 
-повернути кредит у розмірі 5 345  000 грн; 
-сплатити проценти за користування кредитними коштами;
-комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами;
-збитки, понесені ним внаслідок невиконання Позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.
Аналогічні умови містить пункт 1.1 договору застави №238/2018/ХОД-МСБ-31 від 06.04.2018, в якому передбачено забезпечення вимог заставодержателя стосовно зобов`язань позичальника - ФГ «Валентина» щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісії, штрафів, пені, а також збитків, понесених внаслідок невиконання Позичальником умов кредитного договору.
Колегія суддів наголошує, що умовами вищезазначених договір чітко встановлені межі відповідальності поручителів і заставодавця перед Кредитором.
Тобто, як вбачається зі змісту п.1.1 договорів поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П1, №238/2018/ХОД-МСБ-П2 та №238/2018/ХОД-МСБ-П3 від 06.04.2018 року, укладеного між Кредитором, поручителями - ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Рисовод», ОСОБА_2 та Позичальником, а також п.1.1 договору застави №238/2018/ХОД-МСБ-31 від 06.04.2018, укладеного між Кредитором та ОСОБА_4 (заставодавець), поручитель та заставодавець відповідають перед позивачем лише за сплату боргу у сумі 5 345 000 грн, відповідальність у вигляді сплати процентів річних та інфляційних втрат не передбачена умовами вищезазначених договорів, оскільки сторонами конкретизовано зобов?язання поручителів, за які вони несуть відповідальність перед кредитором, а саме: кредиту, комісії, проценти за користування кредитом; збитків, штрафу, пені, у разі порушення зобов?язань.
Пунктом 7.2 Кредитного договору передбачено, що під збитками Сторони розуміють неодержані даходи (втрачена вигода), які Сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов?язань за цим Договором другою Стороною: нараховані проценти за користування кредитними коштами: комісії, визначені Тарифами: заборгованість за основним боргом за цим Договором в повному обсязі: витрати, здійснені сторонами за цим Договором.
При цьому, проценти    річних та інфляційних втрат за своєю правовою природою не можуть вважатися збитками в розумінні  ст. 224 Господарського кодексу України  та  ст. 22 Цивільного кодексу України, які у розумінні наведених норм є об`єктивним зменшенням будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Таким чином, за наявності при вчиненні правочину поруки факту відступу від загального правила щодо визначення обсягів відповідальності поручителя перед кредитором (за Законом поручитель відповідає в тому обсязі, що і боржник, якщо інше не визначено в договорі) та унормування за власною волею в умовах такого договору чіткого переліку відповідного обсягу відповідальності, сторони, маючи намір встановити обов?язок поручителя по сплаті на користь кредитора за боржника в т.ч. передбаченої ст. 625 ЦК України цивільно-правової відповідальності, зобов?язані відобразити забезпечення такого зобов?язання в умовах договору поруки не залежно від того, що таке зобов?язання боржника виникає в силу Закону.
Разом з цим, визначаючи обсяги відповідальності поручителів ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Рисовод», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перед Банком (кредитором) сторонами в умовах договору поруки/застави не встановлено, що поручитель/заставодавець несе відповідальність перед кредитором за невиконання божником, який прострочив виконання основного грошового зобов?язання по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків за користування ним за кредитним договором, зобов?язання по сплаті установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, право вимоги по сплаті яких боржником гарантоване кредитору положеннями ст. 625 ЦК України.
У постановах Верховного Суду, зокрема від 07.05.2020 у справі №904/299/16, від 25.03.2020 у справі № 756/1381/17-ц, наведено правовий висновок про те, що особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).
Водночас необхідно зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 статті 3 ЦК) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).
Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі № 910/10444/20 тощо).
Отже, враховуючи чітко встановлені договорами поруки та застави межі відповідальності поручителів та заставодавця, колегія суддів дійшла до висновку, що обсяг відповідальності ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Рисовод», ОСОБА_2 (поручителів за договорами поруки від 06.04.2018), а також ОСОБА_4 (заставодавцем за договором застави від 06.04.2018) перед позивачем за неналежне виконання Фермерським господарством "Валентина" грошового зобов`язання у даній справі обмежений сумою основного боргу   у сумі  5 345  000 грн та пенею у сумі 804,64 грн, які останніми було сплачено.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат з поручителів та заставодавця, оскільки, як було зазначено вище, зі змісту пп.1.3.2, 1.4, 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 7.1 кредитного договору №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018, п.1.1 договору поруки №238/2018/ХОД-МСБ-П2 від 06.04.2018 року, а також п.1.1 договору застави №238/2018/ХОД-МСБ-31 від 06.04.2018 поручителі ( ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Рисовод», Закльопний ОСОБА_7 ) та заставодавець ( ОСОБА_4 відповідають перед позивачем лише за сплату основного боргу, відшкодування    збитків та сплату пені, відповідальність у вигляді сплати процентів річних та інфляційних втрат не передбачена. Отже, обсяг відповідальності поручителів за договорами поруки від 06.04.2018 перед позивачем за неналежне виконання відповідачами грошового зобов`язання у даній справі обмежений сумою боргу у сумі 5 345  000 грн та пенею у сумі 804,64 грн, тому проценти річних та інфляційні втрати підлягають стягненню лише з боржника за основним кредитним договором - Фермерського господарства "Валентина".
Статтею  6  і  627 Цивільного кодексу України  передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.
Враховуючи вищевикладене, а також норми чинного законодавства і передбачені договором умови, твердження скаржників про відсутність у поручителів і заставодавця зобов`язань щодо погашення нарахованих позивачем нарахувань на підставі ст.625 ЦК України знайшли своє підтвердження.
Відповідно до приписів ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки в даній справі колегією суддів встановлено неправильне застосування судом норм ст. 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат з поручителів та заставодавця, враховуючи те, що в даних правовідносинах попоручителями за ДОГОВОРАМИ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-П1, №238/2018/ХОД-МСБ-П2 та №238/2018/ХОД-МСБ-П3 є окрім самих скаржників (поручителя ОСОБА_2 та заставодавця ОСОБА_4 ) ще ОСОБА_1 та Фермерське господарство «Рисовод», судова колегія, керуючись приписами ч.4 ст. 269 ГПК України, відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахувань за ст. 625 ЦК України також і з інших поручителів за даною справою, а саме ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Рисовод». 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення в частині стягнення процентів річних та інфляційних втрат місцевий господарський суд надав невірну юридичну оцінку обставинам справи, припустився невідповідності викладених у рішенні висновків фактичним обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права в частині стягнення з поручителів і заставодавця нарахувань за ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з поручителів - ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Рисовод», ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року та ДОГОВОРАМИ ПОРУКИ №238/2018/ХОД-МСБ-П1, №238/2018/ХОД-МСБ-П2 та №238/2018/ХОД-МСБ-П3 від 06.04.2018 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, а також та стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «УКРГАЗБАНК» заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ № 238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року та ДОГОВОРОМ ЗАСТАВИ №238/2018/ХОД-МСБ-31 (транспортного засобу) від 06.04.2018 року, посвідченого Воєводиною Н.М., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим номером 729, яка станом на 06.09.2021 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,  1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме - комбайна зернозбирального марки NEW HOLLAND ТС5080, 2010 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 в комплекті з жниваркою зерновою 20GHNP, заводський № НОМЕР_17 , 2011 року випуску, зареєстровані та належні праві власності ОСОБА_4 , шляхом продажу предмета застави на публічних торгах з початковою ціною предмету застави, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження. 
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Рішення Господарського суду Херсонської області від 04.11.2021 у справі №923/876/21 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 апеляційної скарги покладаються на позивача.

          Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, колегія суддів
                                                  ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задовольнити.
Рішення Господарського Херсонської області від 04.11.2021 у справі №923/876/21 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення Господарського Херсонської області від 04.11.2021 у справі №923/876/21 в наступній редакції:
"Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити частково.
Стягнути з Фермерського господарства “Валентина” на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку “УКРГАЗБАНК” заборгованість за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ №238/2018/ХОД-МСБ від 06.04.2018 року у розмірі 124  864,64 грн, з яких: 32  208,14 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1770 грн 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 83  317,60 грн втрат від інфляції нарахованих за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту,                      7568,53 грн  втрат від інфляції нарахованих за прострочення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.
В решті позовних вимог відмовити."          
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2809,45 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02.05.2023.

Головуючий суддя                                                             А.І. Ярош

судді                                                                                Г.І. Діброва

                                                                                          Н.М. Принцевська