ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/5292/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області    
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 15 листопада 2022 року, (суддя суду першої інстанції Максименко Л.Я.), прийняту в порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/5292/22  за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, - 
ВСТАНОВИВ:
          06.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20.12.2021 року №0864283-2406-0829, №0864284-2406-0829 та №0864285-2406- 0829, що винесені ГУ ДПС у Запорізькій області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 61,9 кв.м., власником 1/2 частки квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої складає 40,72 кв.м., 1/2 частка якої дорівнює - 20,36 кв.м., співвласником 1/2 частки квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 64,02 кв.м., 1/2 частка якої дорівнює - 32,01 кв.м., а загалом у власності ОСОБА_1 перебуває нерухоме майно загальною площею 114,27 кв.м., що підтверджується правовстановлюючими документами і розрахунком податку, що додано до податкового повідомлення-рішення. Вважає, що згідно абзацу 1 пп.2.5.2 п.2.5 частини 2 “Положення про податок на нерухоме майно”, відповідач не застосував до об`єктів оподаткування (квартири площею 114,27 кв.м.) нульову ставку податку на нерухоме майно та незаконно донарахував позивачу податок на нерухомість по оскаржуваним податковим повідомленням рішенням від 20.12.2021 року, на загальну суму 2562 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) гривні 93 коп. З урахуванням вищезазначеного вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить позовні вимоги задовольнити.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення:
форми “Ф” -№0864283-2406-0829 від 20.12.2021, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 1388,40 грн.;
форми “Ф” -№0864284-2406-0829 від 20.12.2021, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 456,67 грн;
форми “Ф”-№0864285-2406-0829 від 20.12.2021, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 717,86 грн. 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з даними ІТС “Податковий блок” на дату формування податкових повідомлень-рішень, за ОСОБА_2 зареєстровано 3 об`єкта житлової нерухомості: - квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа - 64,01 кв. метрів, (розмір частки у праві власності 1/2 - 32,00 кв.м.); квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа - 61,90 кв. метрів; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа - 40,72 кв. метрів (розмір частки у праві власності 1/2, 20,36 кв.м.) Відповідно до ПК України базою опдаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є квартири незалежно від їх кількості на 60 кв. м. Таким чином, були винесені податкові повідомлення-рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням рішень Запорізької міської ради. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать об`єкти житлової нерухомості - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 61,9 кв.м., співвласником квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої складає 40,72 кв.м., 1/2 частка якої дорівнює - 20,36 кв.м., співвласником квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 64,02 кв.м., 1/2 частка якої дорівнює - 32,01 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забором відчуження об`єктів нерухомого майна. Інші об`єкти житлової нерухомості у   ОСОБА_1 відсутні.
20.12.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено відносно ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення форми “Ф”:
№0864283-2406-0829, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 1388,40 грн.; 
№0864284-2406-0829, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 456,67 грн.; 
№0864285-2406-0829, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 717,86 грн.
Представником ОСОБА_1  11.01.2022  було подано скаргу до ДПС України на податкові повідомлення-рішення від 20.12.2021.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №6542/Л/99-00-06-01-04-09 від 29.08.2022 скаргу залишено - без задоволення, а податкові повідомлення-рішення -без змін.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на рішення Запорізької міської ради №30, та з урахуванням того, що загальна площа квартир позивача не перевищує 120 кв.м., ставка податку для позивача повинна становити 0%. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до п.п.  266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України  платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно п.п.  266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Відповідно до підпункту  266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України  об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до п.п.  266.3.1,  266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України  базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до п.п.  266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України  база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до п.п.  266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України  ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.
Згідно п.п.  266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України  базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до п.п.  266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України  обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Рішенням Запорізької міської ради від 26 лютого 2016 року №30, абзац 1 підпункту 2.5.2 пункту 2.5 частини 2 Положення після слів «за 1 кв. метр бази оподаткування» доповнено словами «за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:
- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;
- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;
- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів».
Дані рішення не скасовані в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковими як для позивача, так і для відповідача у справі.
Колегія суддів    зазначає, що встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.
Отже, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості у 2019 та 2020 роках податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту  266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом  266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.11.2018 року по справі № 817/2019/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, договору купівлі-продажу позивачу на праві приватної власності належать квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 61,9 кв.м., 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої 40,72 кв.м., 1/2 частка - 20,36 кв.м., 1/2 частки кватири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 64,02 кв.м., 1/2 частка дорівнює - 32,01 кв.м. Відомості про інші речові права на об`єкти житлової нерухомості у реєстрі відсутні.
Тож, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 протягом 2020 року був власником об`єктів житлової нерухомості (квартир) загальною площею 114,27 кв.м., що не перевищує 120 кв. м. Вказані обставини підтверджуються також контролюючим органом у розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо позивача та у відзиві на позовну заяву.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого  висновку, що контролюючим органом застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 1,0 %, всупереч приписам чинного законодавства.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції,  що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений       законами України, а тому податкові повідомлення-рішення від 20.12.2021 року №0864283-2406-0829, №0864284-2406-0829 та №0864285-2406-0829, є протиправними, та підлягають скасуванню.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні. 
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року в адміністративній справі №280/5292/22 – залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай