П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 473/422/23	
Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області від 21 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі – відповідач, ГУНП), в якому просив:
- визнати незаконною та скасувати постанову ГАБІ №854856 по справі про адміністративне правопорушення;
- провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він викликав поліцію у зв`язку з тим, що перебуваючи вдома у нього виникла сварка з дружиною, після чого дружина вдарила його в обличчя фужером. Однак, при складенні оскаржуваної постанови відносно позивача, на розгляд справи його ніхто не викликав, постанову склали без його присутності, прав та обов`язків йому ніхто не роз`яснював, копію постанови йому не вручали. Таким чином, позивач був позбавлений можливості викласти свої заперечення та пояснення, скористатися юридичною допомогою.
Рішенням Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області від 21.02.2023 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою серії ГАБІ №854856 поліцейським СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Русяєвим О.Г. від 22.01.2023 року на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн..
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 22.01.2023 року в АДРЕСА_1 , позивач перебуваючи у нетверезому стані здійснив завідомо неправдивий виклик поліції повідомивши про факт домашнього насилля, але даного факту не було. Своїми діями позивач вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ст.183 КУпАП. Від отримання примірника постанови відмовився. Копію вказаної постанови було надіслано рекомендованим листом 24.01.2023 року.
Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення дружини позивача ОСОБА_2 , синів позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також подруги одного з синів ОСОБА_5 ..
З вказаних письмових пояснень вбачається, що позивач 22.01.2023 року находився в стані алкогольного сп`яніння, між ним та дружиною виникла сварка, позивач з невідомих підстав отримав пошкодження обличчя та викликав наряд поліції. Від написання заяв відмовились.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо позивача працівник поліції не отримав пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усіх обставин справи. Відповідальність за ст.183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснив такий виклик з приводу неправомірних дій своєї дружини, будучи впевненим, що такі дії вчиняються. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача умислу на вчинення такого правопорушення, як завідомо неправдивий виклик поліції, а отже і про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
В силу ст.183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Нормами ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене статтею 183 КУпАП.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З оскаржуваної постанови вбачається, що 22.01.2023 року в АДРЕСА_1 , позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції повідомивши про факт домашнього насилля, але даного факту не було.
Згідно рапорту наданого відповідачем суду першої інстанції з відзивом на адміністративний позов, 22.01.2023 року о 01:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_1 відбувається сварка між ОСОБА_3 (заявником) та дружиною ОСОБА_2 ..
Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, настає лише в разі завідомо неправдивого виклику поліції. Тобто, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно рапорту наданого відповідачем, позивач, здійснюючи виклик по спецлінії « 102», вказав на сварку з дружиною.
Крім цього, факт сварки позивача з дружиною підтверджується поясненнями наданими дружиною позивача ОСОБА_2 , синами позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також подругою одного з синів ОСОБА_5 ..
Таким чином, підставою для виклику поліції стали, на думку заявника, в першу чергу, сварка з дружиною, а вже в другу, отримання пошкоджень обличчя.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення працівник поліції повинен був з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладається тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що інспектором патрульної поліції не було вжито належних заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема, не в повній мірі надана оцінка обстановці яка виникла 22.01.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , та в наслідок чого було пошкоджено обличчя позивача.
Таким чином, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена, у відповідності до вимог чинного законодавства, поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також, встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення.
Водночас, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у позивача були достатні підстави вважати, що між ним та дружиною виникла сварка, яка потребує втручання з боку поліції, що і стало підставою для виклику поліції.
Колегія суддів вважає, що в діях позивача не вбачається умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, оскільки, такий виклик здійснений за результатом вчинення між ним та дружиною відповідних дій, які позивач вважав протиправними.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».
Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Крім того, працівником Управління патрульної поліції, в порушення вимог статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а тому, прийняття поліцейським СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Русяєвим О.Г. постанови ГАБІ №854856 по справі про адміністративне правопорушення є протиправним, а вказана постанова підлягає скасуванню.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області – залишити без задоволення, а рішення Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області від 21 лютого 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.