ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року	Львів	Справа № 460/14942/21 пров. № А/857/3059/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2022р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження суми підвищення (суддя суду І інстанції: Махаринець Д.Є., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 17.10.2022р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

           02.11.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
          визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Рівненській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; 
          визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.;
          зобов`язати ГУ ПФ України в Рівненській обл. провести перерахунок та негайну виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 за період із 01.01.2018р. по 31.12.2019р. у розмірі 100 відсотків від суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018р., з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21;
          визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо невиплати повного розміру пенсії ОСОБА_1 за період із 01.04.2019р. по 31.08.2021р., перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21;
          зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Рівненській обл. провести негайну виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 за період із 01.01.2020р. по 31.08.2021р., перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21;
          судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-4).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) (а.с.27 і на звороті).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2022р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019р. 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; зобов`язано пенсійний орган здійснити позивачу з 05.03.2019р. перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., з врахуванням проведених виплат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.46-49).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.50-54).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову в частині визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії у період із 01.01.2018р. по 05.03.2019р., суд послався на те, що рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі № 826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019р., а тому відсутні підстави для виплати пенсії у розмірі 100 % від суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018р., за період до 05.03.2019р., а саме із 01.01.2018р. по 05.03.2019р.
Водночас, суд не врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.09.2022р. у справі № 580/3993/19.
Окрім цього, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21 (набрало законної сили 26.08.2021р.) зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., на підставі довідки ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій /ДСНС/ у Рівненській обл. № 02-97д/08 від 30.04.2021р. про розмір грошового забезпечення, із врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.04.2019р.
На виконання цього рішення пенсійний орган підготував розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1704003557. Із цього розрахунку вбачається, що відповідач повинен був здійснити доплату за період із 01.04.2019р. по 31.08.2021р. у розмірі 130836 грн. 11 коп. Однак, станом на дату звернення із цим позовом вказані кошти не виплачені.
З огляду на це, наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо невиплати повного розміру пенсії за період із 01.04.2019р. по 31.08.2021р., перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21, та зобов`язання відповідача провести негайну виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивача за період із 01.01.2020р. по 31.12.2021р., перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Рівненській обл.; починаючи з 29.09.2012р., отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зазначена обставина встановлена рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21.
07.09.2021р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії та заборгованості по пенсії за період з 01.04.2019р. по 31.12.2019р. у 100-відсотковому розмірі від обчисленого, без застосування зменшення розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою (а.с.19).
Листом № 1700-0203-8/37785 від 14.09.2021р. відповідач повідомив позивача про те, що в серпні 2021 року на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21 проведено перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2019р., розмір пенсії з 01.09.2021р. становить 13124 грн. 12 коп. Сума доплати пенсії, нарахована на виконання рішення суду за період з 01.04.2019р. по 31.08.2021р., становить 130836 грн. 11 коп. Перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018р., проводився відповідно до вимог чинного законодавства, відтак підстави для зміни порядку виплати пенсії є відсутніми (а.с.20-22).
Після перерахунку з 01.01.2018р. відповідно до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» підвищення до пенсії позивачу виплачувалося в таких розмірах: з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. - щомісячно 50 % від підвищення; з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. - щомісячно 75 % від підвищення; з 01.01.2020р. - щомісячно 100 % від підвищення (а.с.23-25).

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п.1-2 постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними п.п.1, 2 постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р. «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р. у справі № 826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. залишено без змін.
Отже, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі № 826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019р.
Враховуючи вимоги ч.2 ст.265 КАС України, яка передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, пункти 1 та 2 постанови № 103 від 21.02.2018р. втратили чинність саме з 05.03.2019р.
Таким чином, у зв`язку із скасуванням п.п.1 та 2 цієї постанови 05.03.2019р., тому саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок виплачувати позивачу пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018р.
За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019р. 75 % суми підвищення пенсії позивача, визначеного станом на 01.03.2018р., оскільки такі дії здійснені не у спосіб, визначений чинним законодавством України, чим порушено гарантоване державою право на пенсію, яке підлягає судовому захисту.
Водночас, оскаржувані дії/бездіяльність ГУ ПФ України в Рівненській обл., прийняті на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21, можуть бути оскаржені відповідно до ст.383 КАС України.
Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право, у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позову щодо належного виконання окремого судового рішення в іншій справі.
Суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового або приймати нове судове рішення щодо тих саме правовідносин, оскільки цим порушуються норми КАС України, якими передбачено вирішення цих питань в порядку ст.ст.249 та 383 КАС України, тобто, в порядку судового контролю за виконанням рішення.

Наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не у повній мірі відповідають нормам матеріального права, з наступних підстав.

          Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

21.02.2018р. КМ України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з преамбули якої вбачається, що постановлена остання на виконання ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пунктом 1 цієї постанови передбачено перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018р., відповідно до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Постановою КМ України № 103 від 21.02.2018р. внесені також зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., а саме:
пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням»;
додаток 2 до цього Порядку викладено в новій редакції, в якій довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, не містить таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» цього Закону.
Перерахунок раніше призначених пенсій визначено ч.4 ст.63 вказаного Закону, за якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, перерахунок раніше призначених пенсій визначено ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; КМ України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.

Обчислення пенсії встановлюється ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх.
Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення КМ України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під «порядком» розуміється, що КМ України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється КМ України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій.
При цьому, орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений перелік складових грошового забезпечення, які встановлені ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

До повноважень КМ України не входить зміна структури грошового забезпечення. Натомість, приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, розмір якого (а не його складові) може змінюватись КМ України.

Абзац 3 ст.1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Конституційний Суд України у Рішенні від 13.05.2015р. за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а КМ України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Таким чином, обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», не може бути встановлено постановою КМ України.
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.
Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10) ЄСПЛ вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя: наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

Отже, з огляду на визначені ч.3 ст.7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, оскаржувані п.п.1, 2 постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. та зміни до п.5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Аналогічну правову позицію висловлювала Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.01.2021р. у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019р. у справі № 913/204/18, від 10.03.2020р. у справі № 160/1088/19).

Отже, з урахуванням вимог ст.7 КАС України, а також того, що Верховний Суд постановою від 12.11.2019р. у справі № 826/3858/18 встановив, що п.п.1, 2 постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. та зміни до п.5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови КМ України повинні застосовувати Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.
Така правова позиція була підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022р. в справі № 520/2098/19.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що він має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018р. на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням 100 % виплати підвищення пенсії саме з 01.01.2018р., а не з моменту набрання 05.03.2019р. законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі № 826/3858/18.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів враховує, що нормами КАС України закріплені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.2 ст.370 КАС України).
Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України № 1404-VIII від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження».
Згідно з положеннями ч.1 ст.1 вказаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст.11 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм свідчить про те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Процесуальним законодавством визначено декілька видів судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.08.2019р. у справі № 522/10140/17, від 26.05.2020р. у справі № 522/5265/17, від 24.09.2020р. у справі №640/15623/19.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21 зобов`язано ГУ ПФ України в Рівненській обл. здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., на підставі довідки ГУ ДСНС у Рівненській обл. про розмір грошового забезпечення № 02-97д/08 від 30.04.2021р., із врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.04.2019р. (а.с.8-16).
Рішення суду набрало законної сили 26.08.2021р. (а.с.17-18).
На виконання вказаного рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії, яка з 01.09.2021р. становить 13124 грн. 12 коп.
Доплата за період з квітня 2019 року по серпень 2021 року по судовому рішенню становить 130836 грн. 11 коп., яка на даний час не виплачена.

Отже, заявлена вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати повного розміру пенсії за період з 01.04.2019р. по 31.08.2021р., перерахованої відповідно до рішення суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21 фактично спрямована на виконання вказаного рішення суду.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019р. у справі № 806/2143/15.

Таким чином, оскаржувані дії/бездіяльність ГУ ПФ України в Рівненській обл., прийняті на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21, можуть бути оскаржені відповідно до ст.383 КАС України.
Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право, у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позову щодо належного виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового або приймати нове судове рішення щодо тих саме правовідносин, оскільки цим порушуються норми КАС України, якими передбачено вирішення цих питань в порядку ст.ст.249 та 383 КАС України, тобто, в порядку судового контролю за виконанням рішення.

Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.
Отже, у спірних правовідносинах мають місце обставини, з якими ст.383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У сукупності викладеного, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору в справі № 460/2729/21, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. 
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині та закриття провадження у справі.

          Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення.
При цьому, слід визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; зобов`язати пенсійний орган провести перерахунок та виплату (з врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивача за період із 01.01.2018р. по 31.12.2019р. із урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018р.; провадження в частині заявлених позовних вимог щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21 закрити; решта позовних вимог задоволенню не підлягає за безпідставністю.

Враховуючи результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення частини позовних вимог, із закриттям провадження в частині вимог, з вищевикладених мотивів.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в повному обсязі, виходячи із процесуальної неможливості усунути такі недоліки судового рішення шляхом його часткового скасування або зміни.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.316, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2022р. в адміністративній справі № 460/14942/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. провести перерахунок та виплату (з врахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 за період із 01.01.2018р. по 31.12.2019р. із урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018р.
Провадження в частині заявлених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. щодо невиплати повного розміру пенсії ОСОБА_1 за період із 01.04.2019р. по 31.08.2021р., перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21; зобов`язання провести негайну виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 за період із 01.01.2020р. по 31.08.2021р., перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. у справі № 460/2729/21, - закрити на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 04.05.2023р.