УХВАЛА

02 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 140/6945/20
адміністративне провадження № К/990/1890/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., проводячи підготовчі дії до касаційного розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 140/6945/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
УСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, в якому, з урахуванням уточнень (26 серпня 2020 року доповнено підстави позову), просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31 січня 2020 року № 0002193302, № 0002213302 та № 0002223302.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області № 0002223302 від 31 січня 2020 року.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 31 січня 2020 року № 0002193302 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 239 588,92 грн (в тому числі 159 725,95 грн за податковим зобов`язанням, 79 862,97 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області № 0002213302 в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору у сумі 19 965,73 грн (в тому числі 13 310,49 грн за податковим зобов`язанням, 6 655,24 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями)
Стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 2 118,82 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 14 січня 2022 року Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участю його представника.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від  04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи встановлено, що суди першої та апеляційної інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.
Враховуючи наявність клопотання відповідача про розгляд вказаної справи за участю його представника, відсутність клопотань від інших учасників справи про розгляд справи за їх участю, та враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд вважає за необхідне призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 241, 248, 340, 345 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про участь у судовому засіданні.
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Вказану справу призначити до касаційного розгляду в порядку письмового провадження, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко