Постанова
Іменем України
 
05 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 2-767/11
провадження № 61-12951св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Князюка О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
 
Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 08 вересня 2011 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. 
 
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № ML-503/013/2007 у розмірі 61 554,92 доларів США, що еквівалентно 490 913,01 грн, із яких: залишок заборгованості за кредитом -50 201,57 доларів США, що еквівалентно 400 106,51 грн, заборгованість за відсотками - 10 091,27 доларів США, що еквівалентно 80 427,42 грн, пеня -1 252,08 доларів США, що еквівалентно 9 979,05 грн, штраф - 400,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.  
 
Суд першої інстанцій вважав позовні вимоги обґрунтованими.
 
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 липня 2022 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 08 вересня 2011 року залишено без задоволення.
 
Суд при розгляді цієї заяви дійшов до висновку, що ОСОБА_4 був обізнаний про існування судового спору з червня 2010 року, з моменту звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи за адресою його реєстрації та через оголошення у пресі, не цікався ходом розгляду справи, отже, зловживаючи своїми процесуальними правами, і останній мав виконувати процесуальні обов`язки належним чином. Крім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі. Також заочне рішення було направлено відповідачам та розміщено у Єдиному реєстрі судових рішень, тобто ухвали/рішення суду є доступними для ознайомлення. Таким чином, рішення суду було у загальному доступі ще з вересня 2011 року. Посилання відповідача на обставини неповідомлення про розгляд справи (відсутність інформації про судовий спір) не знайшли свого підтвердження, а тому така заява не підлягає задоволенню. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи № 214/5505/16 заява про перегляд заочного рішення у разі її подання поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення має бути залишена без задоволення (а не залишена без розгляду).
 
09 серпня 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку подала до суду апеляційну скаргу на заочне рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху з підстав сплати судового збору за подання апеляційної скарги не у повному обсязі та непорушення питання про поновлення строку на оскарження рішення суду.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідач не ставить питання про поновлення строку на оскарження заочного рішення суду, проте згідно з висновками Верховного Суду у цьому випадку при оскарженні заочного рішення в апеляційному порядку він повинен обґрунтувати поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08 вересня 2011 року.
Відмова у відкритті апеляційного провадження мотивована тим, що наведені ОСОБА_2 обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.  
Аргументи учасників справи
У грудні 2022 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження і направити справу для продовження апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 зазначає, що при відмові у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд не врахував положень частини четвертої статті 287 ЦПК України, згідно з якою строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга на заочне рішення подана через 27 днів після виготовлення повного тексту ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 07 липня 2022 року (повний текст складено 12 липня 2022 року) про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 08 вересня 2011 року, тобто у строки, передбачені частиною четвертою статті 287 і частини першої статті 354 ЦПК України. Про наявність вказаного заочного рішення ОСОБА_2 дізнався тільки у травні 2021 року після того, як йому зателефонував виконавець і повідомив, що відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все його майно. Не відповідають дійсним обставинам справи посилання суду апеляційної інстанції про те, що суд вважає непослідовними твердження скаржника про те, що він дізнався про заочне рішення у травні 2021 року, так як його представник подала заяву на ознайомлення з матеріалами справи ще 27 квітня 2021 року. Виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного заочного рішення було відкрито 20 квітня 2021 року. 27 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до адвоката Бабенко Н.С. з метою отримання правової допомоги. Того ж дня засобами електронної пошти представник м до Приморського районного суду міста Одеси направлено заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 2-767/11. У зв`язку із тривалими вихідними на травневі свята тільки 13 травня 2021 року представник ОСОБА_2 ознайомилась у Приморському районному суді міста Одеси (докази наявні в матеріалах справи) із матеріалами цивільної справи № 2-767/11, після чого стало відомо про наявність заочного рішення суду. ОСОБА_2 не брав участь у судовому засіданні при розгляді спору по суті, не повідомлявся про розгляд, що свідчить про те, що він не міг знати про ухвалення заочного рішення.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарженняадвокат Бабенко Н. С. в інтересах ОСОБА_2 зазначає порушення судом норм процесуального права.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).
У частині четвертій статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Загальний порядок оскарження заочного рішення у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, встановлений цим Кодексом, про який йдеться у частині четвертій статті 287 ЦПК України, визначений  статтею 354 ЦПК України, згідно з якою апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 2-663/10 (провадження № 61-9961св22) зазначено, що «заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, лише у разі залишення без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення (частина четверта статті 287 ЦПК України у чинній редакції). Тлумачення вказаних статей процесуального закону свідчить, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому до основних ознак апеляційного перегляду заочного рішення можна віднести наступні: а) здійснюється судом вищестоящої інстанції; б) апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та у разі ухвалення повторного заочного рішення. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 462/3542/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 308/8618/17».
У справі, що переглядається, 08 вересня 2011 року Приморський районний суд міста Одеси ухвалив заочне рішення, копія якого направлена сторонам у справі 26 вересня 2011 року. У матеріалах справи відсутні докази отримання копії цього рішення ОСОБА_2 
31 травня 2021 року представник ОСОБА_2 подала заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, яку ухвалою Приморського районного суду від 11 жовтня 2021 року залишено без розгляду. Постановою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 11 жовтня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 липня 2022 року заяву представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, повний текст якої складено 12 липня 2022 року. Копію цієї ухвали надіслано сторонам 20 липня 2022 року (т. 2, а. с. 105). Матеріали справи не містять доказів отримання копії вказаної ухвали ОСОБА_2 чи його представником.
09 серпня 2022 року (в межах визначеного статтями 287, 354 ЦПК України строку апеляційного оскарження заочного рішення) представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08 вересня 2011 року (т. 2, а. с. 109-116).
При відмові у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України, апеляційний суд не врахував положень частини четвертої статті 287 ЦПК України, якою визначений спеціальний порядок оскарження заочного рішення відповідачем та обчислення строку на апеляційне оскарження (з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення), вдавшись до з'ясування обставин того, коли відповідачу стало відомо про оскаржене заочне рішення і причини неотримання ним судової поштової кореспонденції при розгляді справи по суті в суді першої інстанції, що в цій ситуації (за наявності ухвали суду першої інстанції про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення) не має правового значення для вирішення питання про додержання відповідачем строку апеляційного оскарження заочного рішення.
За наведених обставин висновок суду апеляційної інстанції про пропуск відповідачем строку апеляційного оскарження ухваленого в цій справі заочного рішення є помилковим.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку 
з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. І. Крат	
 	   	
Судді:	Н. О. Антоненко	
 	    І. О. Дундар    	
 	Є. В. Краснощоков     М. М. Русинчук