Справа № 462/6610/19                                Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/1611/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 березня 2023 року                                                        м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Зеліско-Чемерис К.Р.,
з участю: позивача ОСОБА_1 , 
представника відповідачів – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду в розмірі 20795 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., завдану проведенням неякісного відновлювального ремонту його автомобіля (неякісно пофарбованих та самовільно, без його згоди, пофарбованих елементів автомобіля), який було пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді 25.10.2018 року.
В подальшому, позивач уточнив свої вимоги і просив стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду у розмірі 17127 грн. 17 коп., згідно з висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/114-21/19298-АВ від 10.12.2021 року, моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та понесені ним судові витрати на проведення експертиз.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь  ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 17127 грн. 17 коп.
Стягнуто солідарно з   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь  ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір по 512 грн. 27 коп. з кожного.
Стягнуто з   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  на користь  ОСОБА_1 понесені ним витрати на проведення експертиз на загальну суму 2702 грн. 90 коп., – по 901 грн. з кожного.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.
Рішення суду оскаржили відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , просять його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апелянти вважають, що позивачем не доведено належними доказами, а судом не встановлено наявності у їхніх діях складу цивільного правопорушення для відшкодування позивачу майнової та моральної шкоди.
Звертають увагу, що у відповідності до п.3 акту №1 здачі-приймання виконаних робіт, позивач, як замовник, підписанням даного акту підтвердив свою згоду на прийняття робіт без зауважень щодо комплектності та якості їх виконання, даний акт не містить будь-яких зауважень стосовно якості виконаних робіт, до того ж, виявлені позивачем дефекти роботи не були прихованими, оскільки виконані по кузову автомобіля, а відтак, є зовнішніми й такими, які можливо оглянути неозброєним оком, шляхом звичайного огляду.
Наголошують, що за своєю правовою природою виконання робіт по ремонту автомобіля є договором підряду, тому у разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, замовник повинен негайно заявити про них підрядникові, якщо ж замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Окрім того, зазначають, що відсутні правові підстави для їхньої солідарної відповідальності.
Також вважають, що висновок експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/114-21/19298-АВ є необ`єктивним та неправильним, оскільки калькуляції були проведені і щодо деталей, які виходять за межі домовленостей між сторонами.
Вважають, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною, оскільки не підкріплюється жодними засобами доказування, які б змогли підтвердити факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і діяннями відповідачів, вини відповідачів в заподіянні, а також грошову оцінку заподіяння позивачу такої шкоди.
Заслухавши пояснення сторони відповідачів в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Згідно з положеннями статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. 
Статтею 866 ЦК України  визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.
У частині першій статті 867 ЦК України зазначено, що підрядник не має права нав`язувати замовникові включення до договору побутового підряду додаткових оплатних робіт або послуг. У разі порушення цієї вимоги замовник має право відмовитися від оплати відповідних робіт або послуг.
Відповідно до ч.2 ст.873 ЦК України, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.
У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.
У відповідності до ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Пунктом 12 та пунктом 15  статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено такі поняття, як недолік та істотний недолік. 
Недолік – будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Істотний недолік – недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Судом встановлено, що у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в автосервіс за адресою: м. Львів, вул. Газова, 9, щодо надання послуг відновлювального ремонту належного йому на праві власності транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Згідно з актом №1 здачі – приймання виконаних робіт по обслуговуванню та ремонту автомобіля, виданого 19.05.2019 року виконавцем СПД-ФО ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) замовнику ОСОБА_1 , сторонами погоджено виконання таких робіт: розборка та зборка бампера переднього, переборка передньої лівої дверки, розборка і зборка задньої лівої дверки, розборка і зборка салону, усунення перекосу порогу, заміна передньої лівої дверки, заміна порога лівого з підсилювачами, фарба комплект, матеріали розхідні, підбір фарби, фарбування передньої лівої дверки з обох сторін, фарбування порога лівого, фарбування крила переднього лівого, поріг лівий б/у, двері передні ліві б/у, крило ліве б/у, ущільнювач двері б/у, планка на двері зовнішня б/у.
Згідно товарного чеку від 16.05.2019 року, вартість ремонту автомобіля марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 36900 грн.
Позивач стверджує, що при огляді транспортного засобу ним було виявлено недоліки проведених автосервісом ремонтних робіт належного йому автомобіля, зокрема, колір фарби, якою здійснили фарбування лівої сторони автомобіля кардинально відрізнявся від оригінального кольору, який зазначено у технічному паспорті на автомобіль, крім того, наявні вм`ятини по свіжо пофарбованій частині автомобіля та низка інших недоліків. Крім того, виконавцями самовільно, без попереднього погодження з ним, проведено додаткові роботи, зокрема, пофарбовано ліві задні двері і зовсім іншим відтінком фарби, ніж оригінальний колір його автомобіля.
З приводу неякісно проведеного ремонту автомобіля працівниками сервісу позивач неодноразово звертався як безпосередньо до автосервісу, залишаючи при цьому автомобіль для усунення недоліків, так і контактуючи через мобільний додаток «Вайбер» з директором автосервісу ОСОБА_5 , однак, відповідачами недоліків належним чином не усунуто, чим заподіяно шкоди його майну.
Також позивач звертався з письмовою скаргою у Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, яке надало відповідь у листі від 26.09.2019 року за результатами проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що за даною адресою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_4 , згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб основним видом економічної діяльності останнього є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
На запит суду, 17.03.2020 року Головне управління ДПС України у Львівській області надало інформацію про те, що відповідно до поданої звітності з єдиного внеску з ФОП ОСОБА_4 у трудових відносинах з 03.10.2019 року перебуває ОСОБА_3 та згідно з ІС «Податковий блок» ОСОБА_3 з 09.04.2019 року по 19.09.2019 року перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Львівській області, Залізничному управлінні, Залізничній ДПІ, як фізична особа – підприємець. Водночас, ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4 у трудових відносинах не перебуває та як фізична особа – підприємець з 09.04.2019 року по 19.09.2019 року на податковому обліку в ГУ ДПС у Львівській області не перебував.
Разом з тим, як вбачається з акту здачі – приймання виконаних робіт по обслуговуванню та ремонту автомобіля, станом на 16.05.2019 року, СПД – ФО ОСОБА_3 проводив підприємницьку діяльність за адресою місцезнаходження здійснення технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів на АДРЕСА_1 , де здійснював свою підприємницьку діяльність відповідач ОСОБА_4 .
Наведене також підтверджується і копією листа-відповіді ОСОБА_3 на скаргу ОСОБА_1 , з якої вбачається, що у відповідь на заявлені ОСОБА_1 недоліки проведених ремонтних робіт ОСОБА_3 повідомляє, що ним прийнято рішення про повернення сплачених коштів, які заявник може отримати особисто у приміщенні автосервісу за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, із змісту долученої до матеріалів справи переписки з мобільного додатка «Вайбер» встановлено, що відповідач ОСОБА_5 , з`ясовуючи з позивачем характер недоліків, проведених вищевказаним сервісом ремонтних робіт належного позивачу автомобіля, порядок та графік їх усунення працівниками сервісу та погоджуючи суму відшкодування, завданих збитків, діяв як уповноважена особа (директор) автосервісу на вул. Газова, 9 у м. Львові, в компетенцію якого входило вирішення таких питань. 
При цьому, необхідно зазначити, що відповідач ОСОБА_5 жодного разу протягом всієї переписки з позивачем не спростував той факт, що він є директором автосервісу, більше того, демонстрував повну обізнаність та контроль щодо ситуації, яка склалась між сторонами, тим самим, вже на етапі досудового врегулювання спору визнаючи у даному випадку солідарну відповідальність за заподіяння шкоди.
Крім цього, як встановлено з відповіді, адресованої позивачу на його скаргу щодо порядку врегулювання питання усунення наслідків неякісно проведеного ремонту, відповідачем ОСОБА_3 , незважаючи на наявність підписаного акта №1 про здачу – прийняття виконаних робіт без будь-яких зауважень щодо якості таких робіт, прийнято рішення про повернення сплачених позивачем грошових коштів за виконання певного спектру ремонтних робіт.
Доказів про повернення позивачу таких грошових коштів, зокрема, за неналежне виконання робіт по фарбуванню автомобіля, суду не надано. 
Таким чином, наведеними вище доказами підтверджується факт участі усіх відповідачів у виконанні замовлення позивача на проведення відновлювального ремонту належного йому автомобіля.
Як встановлено судом, основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_4 , згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб, є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженими  наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року №615, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2014 року за №1609/26386, передбачено, що виконавець зобов`язаний, зокрема: гарантувати якість наданих послуг; забезпечувати зберігання КТЗ, а також зберігання та використання за призначенням прийнятих від замовника складових частин і матеріалів, необхідних для виконання ремонту; відшкодовувати збитки в разі втрати, псування чи пошкодження КТЗ та їх складових частин (систем) або деталей і матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у строк, передбачений договором.
Згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №ЕД – 19/114-21/12328-ФХД від 16.08.2021 року, лакофарбові покриття, які були відібрані з багажника, передньої лівої дверки та задньої лівої дверки, є трьохшаровим лакофарбовим покриттям. Верхній і середній шар містить смуги поглинання, характерні для зафарбованих матеріалів з плівкоутворювачем на основі акрилуретану. Нижній шар містить смуги поглинання, характерні для лакофарбових матеріалів з плівкоутворювачем на основі акрилуретану.
Лакофарбові покриття, які були відібрані з переднього лівого бампера лівого крила, заднього лівого бампера, є п`ятишаровим лакофарбовим покриттям. Верхній і четвертий шар містить смуги поглинання, характерні для лакофарбових матеріалів з плівкоутворювачем на основі акрилуретану. Результативних молекулярних спектрів плівкоутворювача другого шару отримати не вдалось. Третій шар містить смуги поглинання, характерні для лакофарбових матеріалів з плівкоутворювачем на основі акриламіду. П`ятий шар містить смуги поглинання, характерні для лакофарбових матеріалів з плівкоутворювачем на основі епоксидних смол.
Лакофарбове покриття, яке було відібрано з кришки багажника, не має спільної родової групової належності з лакофарбовими покриттями, які були відібрані з переднього лівого бампера, лівого крила, заднього лівого бампера.
Ліва частина автомобіля піддавалась перефарбовуванню кустарним (не заводським) способом.
Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи, проведеної експертами Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/114-21/19298-АВ від 10.12.2021 року, вартість відновлювального ремонту 001 елементів (складників) автомобіля марки «Volkswagen Polo», 2012 року випуску, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , які описані у матеріалах справи та досліджені у результаті проведення експертизи, в цінах станом на 16.05.2019 року, становить: 17127 грн. 17 коп.
Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту неналежного виконання відновлювально-ремонтних робіт, зокрема, щодо фарбування належного позивачу транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 , та стягнення з відповідачів у солідарному порядку завданих збитків.
Правильними є й висновки суду про наявність визначених законом підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, розмір якої, за встановлених обставин справи, визначено судом із дотриманням вимог розумності та справедливості.
Таким чином, у колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, та немає підстав для висновку про допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити без задоволення. 
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 07 квітня 2023 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко 

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                                А.В. Ніткевич