ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2534/22  Номер провадження 22-ц/814/3279/23	Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л.І.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Лобова О.А., Панченка О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,
стягувача - ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 березня 2023 року, що ухвалене за результатом розгляду заяви  ОСОБА_2 про перегляд та скасування судового наказу за нововиявленими обставинами
у справі за заявою  ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини
УСТАНОВИВ:
короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 526/2534/22, виданого 23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за заявою ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
Заяву мотивує тим, що під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_1 у них народилась дитина – донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки подружнє життя не склалось їх шлюб було розірвано за рішенням Середино-Будського районного суду від 18.01.2019.
23.12.2022 Гадяцьким районним судом Полтавської області був виданий судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання доньки. 
Отримавши судовий наказ та маючи сумніви у своєму батьківстві щодо доньки ОСОБА_4 , він звернувся до фахівців з метою отримання результатів ДНК дослідження його кровного споріднення з дитиною.
Згідно з висновком ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735 встановлено, що він не є біологічним батьком дитини. 3 огляду на вищевикладене, підлягають виключенню відомості про нього, як про батька з актового запису про народження дитини.
Про вказану обставину не було відомо суду на момент видачі судового наказу, що є істотною для справи обставиною та не було і не могло бути відомо особі, яка звернулась із
заявою про видачу судового наказу.
3 цих підстав прохав судовий наказ скасувати за нововиявленими обставинами та відмовити у видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 березня 2023 року заяву  ОСОБА_2 про перегляд та скасування судового наказу за нововиявленими обставинами - задоволено.
Судовий наказ Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.12.2022 у цивільній справі № 526/2534/22 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття - скасовано, провадження у справі закрито.
короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
Із вказаним рішенням не погодилась   ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі прохала рішення місцевого суду скасувати як незаконне, необґрунтоване, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, скасувати та закрити провадження у справі.
Вказувала, що суд першої інстанції безпідставно визнав нововиявленою обставину, встановлену лабораторним дослідженням ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735, за відсутності рішення суду про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження доньки. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124,126 і 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 
Скаржник також вважає, що висновок ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735, проведений на підставі лабораторних досліджень волосся, не відповідає дійсності, оскільки зразки волосся дитини, надані ОСОБА_2 12.01.2023, не могли бути ним отримані, оскільки в останній раз вони бачились 01.06.2023 на залізничному вокзалі, коли вона із донькою виїхали до міста Києва і після того з ОСОБА_2 не зустрічались.
Вказувала, що місцевий суд безпідставно, за відсутності належних і допустимих доказів про відсутність кровного споріднення, без повного та всебічного встановлення обставин скасував судовий наказ та позбавив її доньку права на аліменти.
Також, зазначала, що заяву про розгляд справи за її відсутності у судовому засіданні 08.03.2023 о 10 год 00 хв, в якій написано про фактичне визнання нею відсутності кровного споріднення між донькою та ОСОБА_2 , вона не подавала до суду та не могла подати, оскільки судову повістку про судове засідання вона отримала тільки 08.03.2023 об 11 год 27 хв, про підтверджується відомостями АТ «Укрпошта» про вручення їй поштового відправлення.
узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;
В межах строку, наданого судом, від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін, як таке, що винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Вказував, що право дочки на отримання аліментів оскаржуваним рішенням суду не порушується, оскільки ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у позовному провадженні.
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Місцевим судом установлено, що 23.12.2022 Гадяцьким районним судом Полтавської області виданий судовий наказ у цивільній справі № 526/2534/22 за заявою ОСОБА_1 яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, помісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття. 
Судом першої інстанції установлено, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом III Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм, обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. 
Враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, місцевий суд дійшов до висновку, що наявні підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, а саме, що ОСОБА_2 згідно з висновком ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735 не є біологічним батьком дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 3 врахуванням тієї обставини, що на момент видачі Гадяцьким районним судом Полтавської області 23.12.2022 судового наказу, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку, існували обставини, які мають істотне значення для розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та впливають на висновки суду про права та обов`язки сторін у справі, а тому вказаний судовий наказ підлягає скасуванню та закриттю провадження за нововиявленими обставинами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків
Відповідно до частин першої, другої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України) або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 Розділу V цього Кодексу (частина восьма статті 170 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. 
Згідно з п. 1 ч. 2 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України необхідними умовами для визнання обставин, визначених, нововиявленими є те, що: 
1)зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; 
2)ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 
3)вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. 
Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові докази. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається та вирішення спору по суті.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишилися невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи не вважаються нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Заявник, ОСОБА_2 (він же боржник за судовим наказом), звернувшись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 23 грудня 2022 року про стягнення з нього аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилався на те, що істотною обставиною перегляду судового наказу є те, що він не є біологічним батьком дитини, на підтвердження чого надав Лабораторне дослідження ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735, відповідно до якого вірогідність батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить - 0%.
Апеляційний суд зазначає, що дату надання висновку щодо ймовірності батьківства з цього лабораторного дослідження достовірно встановити неможливо, тільки вбачається дата надання на дослідження зразків біологічного матеріалу - 12.01.2023. 
Задовольняючи заяву та скасовуючи судовий наказ, місцевий суд свій висновок мотивував тим, що обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України наявні підстави для перегляду судового наказу про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами, оскільки це те, що ОСОБА_2 згідно з висновком ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735 не є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом.
З таким висновком апеляційний суд погодитись не може.
Місцевий суд не врахував, що відомості про народження фізичної особи та її походження підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відомості про батьків містяться у свідоцтві про народження і встановлюються на підставі даних, зазначених у свідоцтві про народження.
ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_3 , актовий запис № 03, яке було долучено заявником до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що безспірно свідчить про наявність підстав для видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Апеляційний суд вважає, що надане заявником лабораторне дослідження про відсутність кровного споріднення між ним та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої він записаний у свідоцтві про народження останньої, не є нововиявленою обставиною, а є новим доказом, оцінку якому може бути надано в межах іншого судового провадження щодо оспорення батьківства.
Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124, 126 і 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 
Статтею 140 СК України визначено, що стягнення з особи, яка записана батьком, матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження.
Висновок місцевого суду про те, що обставина, на яку посилався заявник, а саме відсутність кровного споріднення між ним, як батьком, та дитиною, на утримання якої з нього стягнуто аліменти, має істотне значення для розгляду заяви про винесення судового наказу, є передчасним, до поки питання про виключення відомостей про заявника, як про батька дитини, не будуть виключені з актового запису про народження дитини у передбаченому законом порядку. 
Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.
Щодо доводів скаржника про те, вона не подавала до суду першої інстанції заяви про розгляд заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у її відсутність, за змістом якої серед іншого зазначено про визнання нею факту відсутності кровного споріднення між заявником та донькою, апеляційний суд зазначає, що спростування батьківства у відповідності з нормою ст. 136 СК України можливе лише у судовому порядку за позовом про оспорення батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, а не в межах провадження про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами. Наявність такої заяви не має юридичного значення для вирішення по суті заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та не є визнанням вимог щодо оспорення батьківства.
Також, апеляційний суд зазначає, що приймаючи рішення про закриття провадження у справі, судом першої інстанції не обґрунтовано підстав для цього та не зазначено норму процесуального права, на якому таке рішення ґрунтується, що є порушенням норм процесуального права. Разом із тим, суд не врахував, що про закриття провадження у справі постановляється ухвала, а також не звернув уваги, що наказне провадження є окремим видом провадження, правила розгляду якого передбачені спеціальним розділом ІІ ЦПК України, де визначено які саме процесуальні рішення можуть бути винесені за результатом розгляду заяви про видачу судового наказу. 
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
У відповідності до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. 
Згідно з ч. 7 статті 429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах. 
Тлумачення вищенаведених положень статті 429 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд після скасування місцевим судом рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення нового рішення по суті заявлених вимог має перевірити законність такого судового рішення, та, відповідно до положень статті 374 ЦПК України, прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. 
При цьому, суд апеляційної інстанції повинен виходити із того, що за відсутності нововиявлених обставин, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тому незалежно від форми процесуального документу (ухвала чи постанова), яку суд першої інстанції постановив з порушенням норм процесуального права (за відсутності нововиявлених обставин), апеляційний суд в межах своїх повноважень повинен скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого у цій справі віднесено вирішення питання про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті. 
Нормами ЦПК не передбачено права суду апеляційної інстанції постановляти ухвалу про задоволення такої заяви чи відмову у її задоволенні. 
Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 263/2998/19, а також від 13.11.2019 у справі № 2610/12441/2012. 
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Розподіл витрат, понесених сторонами під час апеляційного перегляду справи підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатом розгляду справи.
Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст.  381, 382, 383, 384 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 березня 2023 року – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
Повний текст постанови складено 27 червня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді  О.А. Лобов

О.О. Панченко