ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4557/23 Справа № 205/425/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Басова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровська міська рада, П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2023 року ОСОБА_1   звернулась до суду  із  заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, за якою просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1  з ОСОБА_3  більш ніж 5 років, а саме з лютого 2015 року по день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровська міська рада, П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що заявник просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, на яке може претендувати територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, отже наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що лише заявницею було подано заяву про прийняття спадщини, а отже на час розгляду даної справи спір про право відсутній.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.
Залишаючи заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, на яке може претендувати територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, отже наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, — залишає заяву без розгляду.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Доводи апелянта в скарзі про те, що залишати заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки лише нею було подано заяву про прийняття спадщини, а отже на час розгляду даної справи спір про право відсутній, - колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали, так як встановлення факту факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом – існує спір про право, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко