Справа № 127/9992/23 
Провадження № 33/801/548/2023
Категорія: 304 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна  Ю. А.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 червня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Сивенюка Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КпАП України, 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1  
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн на користь держави, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, захисник - адвокат Сивенюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що в порушення вимог ст. 254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення складено не впродовж доби, а через три дні.
Звертає увагу на те, що в порушення ст. 266-1 КпАП України в матеріалах справи, в якості доказу винуватості ОСОБА_1 міститься довідка лікаря з КНП «Соціотерапія», а не висновок; відсутні відеозаписи та не зазначено щодо неможливості їх застосування; довідка на містить відомостей про свідків, оскільки зазначені у протоколі свідки є посадовими особами військової частини і їх свідчення не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі.
Вказує на те, що постановою Вінницького районного суду від 26.04.2023 року закрито провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Цією постановою встановлено, що ОСОБА_1 був стомлений, оскільки спав лише півтори години на добу і не перебував у нетверезому стані. 
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що з оскаржуваною постановою він ознайомився після її оприлюднення у ЄДРСР 30.05.2023.
Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Враховуючи обґрунтування апеляційної скарги в частині пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення та матеріалів справи, причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними та поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сивенюк О.М. вимоги апеляційної скарги підтримали і просили задовольнити на умовах, викладених у ній.
Особа, що якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду пояснив, що командування частини відноситься до нього упереджено і направляє на огляд на стан сп`яніння, хоча він спиртне не вживає. Натомість приймає препарати у зв`язку з хворобою і не знав, як це відобразиться на результатах огляду.
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КпАП України).
Згідно з положеннями частини 7 статті 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо підчас розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КпАП України передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251, 252 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, відповідно згідно з про вчинення адміністративного правопорушення від 03 квітня 2023 року майор ОСОБА_1 , 31 березня 2023 року о 08 год. 30 хв., який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 перебував на території цієї військової частини. В цей самий час командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 підозрюючи, що майор ОСОБА_1 перебуває на території військової частини НОМЕР_1 та виконує обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, направив останнього до начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 з метою огляду на стан сп`яніння. 
Майор медичної служби ОСОБА_3 у свою чергу 31.03.2023 близько 08 год. 45 хв. направив майора ОСОБА_1 для медичного обстеження на стан сп`яніння до КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія». 
Відповідно до висновку медичного огляду № 0922 від 31.03.2023 встановлено відмову майора ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з клінічними ознаками алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частини 3 статті 172-20 КпАП України, тобто відмова військовослужбовцем від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно з вимогами частини 3 статті 172-20 КпАП України передбачено відповідальність за відмову військовослужбовців від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема у разі якщо вони перебувають на території військової частини.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно положень статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, зокрема Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-ІХ від 17.08.2022 з 23.08.2022 строком на 90 діб.
Сам факт перебування ОСОБА_1 у статусі військовослужбовця на території військової частини у час та за обставин вказаних у протоколі ніким не оспорюється.
Згідно із п. 7 розділу ІІ Інструкції № 329 зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.
Згідно п. 8 Інструкції про порядок оформлення у Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034, у разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоди з результатом такого огляду, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України є необґрунтованими, оскільки перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини або його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, військового об`єкту в умовах особливого періоду є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.
Змістовний аналіз структури правової норми ч. 3 ст.172-20 КпАП України вказує на те, що дана правова норма встановлює диспозицію (в даному провадженні відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння), за яку прямо передбачено адміністративну відповідальність - накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу або арешт з утримання на гауптвахті.
Так, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, обґрунтовуючи таку відмову «особистими стосунками із командуванням частини».
Доводи апеляційної скарги про те, що в якості доказу винуватості ОСОБА_1 міститься не висновок лікаря, а довідка лікаря з КНП «Соціотерапія», є необґрунтованими, оскільки, висновок надається лікарем якраз за результатами огляду, від якого ОСОБА_1 відмовився. Висновок може бути щодо перебування чи не перебування особи в стані сп`яніння, а не щодо відмови особи від такого огляду. 
Отже саме довідка, є тим документом, що підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наявність постанови Вінницького районного суду від 26.04.2023 року про закриття провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП України не вказує на відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КпАП України, оскільки саме з підстав відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено протокол про військове адміністративне правопорушення.
Апелянтом також не надано будь-яких фактичних доказів про те, що свідки, зазначені у протоколі, мають особисту зацікавленість щодо розгляду цієї справи чи мають намір обмовити ОСОБА_1 . Будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків, під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення захисником не заявлялось.
Згідно з частиною 2 статті 254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, дійсно складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Разом з тим, законом не передбачено, що недотримання цього строку є безумовною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом. 
В даній справі подія - відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, дійсно мала місце в п`ятницю, 31 березня 2023 року, проте інші докази, зокрема, що підтверджували статус спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення, були представлені командуванням військової частини прокурору в понеділок 03.04.2023 року, коли і було складено відповідний протокол. 
Отже особою, уповноваженою на складення протоколу, з`ясовувалася не просто особа громадянина ОСОБА_1 , а та обставина, чи є він спеціальним суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, та чи вчинив його у відповідній обстановці (під час виконання службових обов`язків). 
На думку апеляційного суду тільки після з`ясування відповідних обставин прокурор був вправі скласти протокол про адміністративне правопорушення, а відтак вимоги статті 254 КпАП України ним не порушено, а складений протокол є допустимим доказом і підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд відкидає посилання ОСОБА_1 на нібито упереджене ставлення командування військової частини до нього, так як його не вперше направляють на огляд на стан сп`яніння. 
Так, вивченням матеріалів справи, зокрема, постанов суду про закриття проваджень в адміністративних справах щодо нього від 15.03.2023 та від 26.03.2023 встановлено, що ОСОБА_4 жодного разу так і не пройшов огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а від адміністративної відповідальності його було звільнено в зв`язку з формальними порушеннями під час провадження у справах. 
Водночас в даній справі логічного пояснення чому перебуваючи в лікувальному закладі ОСОБА_4 ухилився від проходження огляду, останній не надав.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року. 
Апеляційну скаргу захисника адвоката Сивенюка Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        І.М. Стадник