Справа № 161/13956/22 	Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П. 	
Провадження № 22-ц/802/393/23  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 квітня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,  
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення від податкової застави, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2022 року звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення від податкової застави. Позов мотивує тим, що 09 травня 2022 року ОСОБА_3 було відчужено йому автомобіль марки Peugeot 307, д. н. з. НОМЕР_1 , про що свідчить наявність довіреності, посвідченої нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ващук В. Ф. Він мав намір відчужити автомобіль ОСОБА_4 , на її ім`я видано довіреність від 23 червня 2022 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Книш В. А. При оформленні документів у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Волинській області стало відомо, що на автомобіль внесено обтяження, оскільки він перебуває у податковій заставі. Публічне обтяження, накладене ГУ ДПС у Київській області та зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, обмежує здійснення ним як новим власником державної реєстрації на транспортний засіб. Вказаний вище автомобіль придбаний ним правомірно. 08 липня 2022 року звернувся до відповідача із заявою, у якій просив звільнити із податкової застави транспортний засіб, на що отримав відповідь про неналежність його, як суб`єкта звернення, оскільки запитувана інформація може бути надана лише боржнику ОСОБА_3 . У зв`язку із бездіяльністю відповідача грубо порушуються його права як нового власника. Він зареєстрований як фізична особа – підприємець, але податкові зобов`язання у нього відсутні. Він обмежений у законних правах, а саме розпорядження та володіння своєю власністю. Податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, тобто на ОСОБА_3 , а не на нового власника автомобіля. Просив звільнити із податкової застави, яка зареєстрована 30 грудня 2021 року за № 29608239 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, автомобіль марки Peugeot 307, д. н. з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що суд безпідставно не дійшов висновку про те, що публічне обтяження належного вже не ОСОБА_3 на праві власності транспортного засобу, накладене ГУ ДПС у Київській області та зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, обмежує здійснення ним як новим власником державної реєстрації на транспортний засіб, враховуючи, що автомобіль придбаний ним правомірно. Суд не надав жодної оцінки тому, що він зареєстрований як ФОП, але жодні податкові зобов`язання у нього відсутні. Суд взяв до уваги відомості ІТС «Податковий Блок» із якого вбачається, що за ОСОБА_5 рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на загальну суму 73528,67 грн. і доказів, які б підтверджували погашення не надано. Суд дійшов хибної думки про те, що він має відповідати за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна. Суд не застосував ряд норм матеріального права, які підлягають застосуванню – Податкового кодексу України. Податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, а не нового власника автомобіля. Просив скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2023 року у цій справі та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
У судовому засіданні в апеляційному суді позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити з викладених у ній підстав.
Представник відповідача ГУ ДПС у Київській області в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, що підтверджується відміткою від 11 квітня 2023 року на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів, які б підтверджували погашення станом на дату постановлення цього судового рішення суми податкового боргу ОСОБА_3 або ж від його імені будь-ким іншим, в ході розгляду такого спору не надано.
Колегія суддів з висновком суду в цій частині погоджується, однак вважає за необхідне змінити таке судове рішення, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року за № 29608239 реєстратором ГУ ДПС у Київській області зареєстровано обтяження: «на майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому», боржник ОСОБА_3 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 
ОСОБА_3 31 березня 2022 року зареєстрував транспортний засіб Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 0741. З цього моменту вказане рухоме майно підпало під податкову заставу до погашення податкового боргу.
Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук В. Ф. 09 травня 2022 року посвідчено довіреність Багмута Р.С. на ОСОБА_1 , ОСОБА_6 за умовами якої уповноважив позивача ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися автомобілем Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 з правом передоручення повноважень іншим особам строком на один рік, 
Згідно відомостей ITC «Податковий Блок» станом на 31 грудня 2022 року за ОСОБА_3 рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на загальну суму 73528,67 грн.
Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що публічне обтяження рухомого майна обмежує здійснення ним, як новим власником автомобіля, державної реєстрації.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.  Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.  
Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Згідно із п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Результат аналізу зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, а саме ОСОБА_1 .
З матеріалів справи встановлено, що позивач  ОСОБА_1  на підставі довіреності від 25 травня 2022 року уповноважений на користування та розпорядження належним ОСОБА_3  автомобілем. Спірний автомобіль не перейшов у власність позивача, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку і суду доказів не надано.
Такий висновок колегії суддів відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 607/14107/17.
Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Пунктом 89.2 статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Згідно пункту 93.1 статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку (93.1.1), визнання податкового боргу безнадійним (93.1.2), набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства (93.1.3), отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження (93.1.4).
Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 0741, власником транспортного засобу Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 з 31 березня 2022 року є ОСОБА_3 . 
Податкова застава, накладена на автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_3 , не порушує права позивача ОСОБА_1 , оскільки останній не є власником такого майна.
Посилання позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218 (Велика Палата Верховного Суду) та від 26 січня 2022 року у справі № 464/3242/20 не можуть бути застосовані при вирішенні цього спору з огляду на таке.
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.
Указаний правовий висновок відповідає позиції, висвітленій в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №335/10332/19.
Відповідно до обставин справи № 263/17218/18, яка переглядалась Великою Палатою Верховного Суду 19 травня 2020 року, позивач придбав на електронних торгах у ПАТ «Азовзагальмаш» (яке перебуває у процесі банкрутства) транспортні засоби, під час переоформлення яких йому стало відомо, що частина з них знаходиться у податковій заставі. Зважаючи на те, що він набув такі транспортні засоби у законний спосіб, просив визнати за ним право власності на таке майно та звільнити його з–під податкової застави. Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які зазначали, що оскільки позивач вважає порушеними його права у зв`язку із наявністю податкової застави, яка виникла з причини податкового боргу ПАТ «Азовзагамаш», то відповідно до статей 4, 20 ГПК України, він має право звернутися до господарського суду з таким позовом. Також вирішено, що суди дійшли помилкового висновку про те, що цей спір в частині позовних вимог до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів та зборів України у Донецькій області, Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до компетенції господарських судів.
У справі № 464/3242/20, що переглядалась Верховним Судом 26 січня 2022 року, позивач придбав автомобіль, який був предметом оспорюваної податкової застави у цій справі, на прилюдних торгах відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, Встановивши, що позивач у законний спосіб набув у власність транспортний засіб, а тому суд першої інстанції, з висновками якого погодилися апеляційний та касаційний суди, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення з-під податкової застави належного позивачу автомобіля, оскільки він не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна.
Тобто, обставини у справах різняться і це враховується колегією суддів при перегляді рішення, що оскаржується. У наведених позивачем справах, питання звільнення з-під податкової застави вирішувалось щодо майна, набутого у законний спосіб за результатами проведення електронних торгів, що і було встановлено судами. У справі що переглядається апеляційним судом, доказів, які б свідчили про набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на автомобіль немає. 
Щодо доводів апеляційної скарги в частині нездійснення судом першої інстанції належної оцінки того факту, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та не має податкових зобов`язань перед відповідачем, необхідно зазначити, що податкова застава не накладалась на майно, яке йому належить. Під час розгляду цієї справи суд першої інстанції досліджував наявність чи відсутність у власника транспортного засобу ОСОБА_3 податкового боргу, що стало причиною взяття автомобіля під податкову заставу і встановив, що борг ОСОБА_3 не погашено.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Проте колегія суддів встановила, що суд першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, що є підставою для зміни судового рішення у мотивувальній частині.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2023 року у цій справі змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді