ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2023 р. 	Справа № 480/2955/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області   на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 17.11.22  по справі № 480/2955/22  за позовом   ОСОБА_1 до    Головного управління Національної поліції в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Сумській області здійснити перерахунок грошового забезпечення з врахуванням служби в надурочний та нічний час та стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в надурочний та нічний час за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Сумській області здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення та стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ України, а саме в ГУНП в Сумській області та 31.12.2021 року був звільнений зі служби в Національній поліції України за власним бажанням. Позивач вважає, що відповідачем при звільнені не нараховане та не виплачене йому грошове забезпечення в повному обсязі.
Так, позивач зазначає, для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Проте окрім відпрацьованого часу, згідно п.3 ст.91 ЗУ «Про Національну поліцію», в період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року, він згідно затверджених керівниками підрозділу поліції графіків чергувань, перебував на службі в добових нарядах по охороні громадського порядку та слідчо-оперативній групі, а довідки обліку несення служби в надурочний та нічний час до фінансового підрозділу ГУНП в Сумській області не надавалися, що призвело до не нарахування грошового забезпечення в повному обсязі.
Також позивач вважає, що у зв`язку з порушенням оплати грошового забезпечення, а саме не врахування служби в надурочний та нічний час необхідно здійснити перерахунок грошового забезпечення з врахуванням індексації.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 було задоволено частково позов.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу відповідної доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ 40108777) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ 40108777) суму судового збору в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).
Відповідач, Головне управління Національної поліції України в Сумській області, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує, що надані позивачем на ДВД диску фотографії не можуть бути визнані судом як належний та допустимий доказ у розумінні чинного КАС України. Позивачем не надано доказів законності підстав отримання наданих Фотографій, а тим більше у ГУНП (Шостинському РУП) через збройну агресію російської федерації були знищені книги нарядів та чергувань. За викладених обставин ані позивач, ані відповідач не мають можливості стверджувати, що надані позивачем фотографії на ДВД диску є належними копіями (в розумінні вимог чинного законодавства), а тому не можуть братись судом до уваги під час прийняття рішення.Апелянт вказує на те, що позивачем не надано доказів законності підстав отримання наданих до суду фотографій. Посилання позивача на те що у відповіді начальника Шостинського РУП зазначені Книги нарядів заступання особового складу відділу у СОГ, не доводять законного способу отримання фотокопій наданих позивачем, адже в жодній відповіді керівництва Шостинського РУП не зазначено, що додатком до відповіді надаються належним чином завірені копії Книг нарядів та чергувань.
Позивачем було надано відзив на апеляційну скаргу, де вказано, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою із зазначенням того, що в період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року перебуваючи на службі НПУ йому нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення з урахуванням роботи відповідно до п. 3 ст.91 ЗУ «Про Національну поліцію`від 02.07.2015 № 580-УІП (далі - Закон №580-УІІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) - для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Проте окрім відпрацьованого часу, згідно п. 3 ст.91 ЗУ «Про Національну поліцію»,в період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року, він згідно затверджених керівниками підрозділу поліції графіків чергувань, перебував на службі в добових нарядах по охороні громадського порядку та слідчо-оперативній групі, а довідки обліку несення служби в надурочний та нічний час до фінансового підрозділу ГУНП в Сумській області не надавалися, що призвело до не нарахування грошового забезпечення в повному обсязі. 
Крім того зазначає, що на вимогу суду позивачем на флешнакопичувачі було надано електронні копії книг нарядів несення служби в Ямпільському відділенні поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області за спірний період, які завірені електронним цифровим підписом. Відповідачем не було надано доказів недостовірності або підробки вказаних копій книг нарядів несення служби, а також не було надано доказів отримання позивачем вказаних копій з порушенням вимог законодавства.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що в період з 14.08.2006 року по 31.12.2021 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 23.12.2021 року №578о/с позивача звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 37).
Позивач вважає, що при звільненні йому не було нараховано в повному обсязі всі належні суми виплат, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний здійснити належний розрахунок, нарахувати та виплати позивачу відповідну доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року, як передбачено п.п. 3 п. 5 Постанови КМУ №988 від 11.11.2015 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”, а також передбачено Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженими наказом МВС України №260 від 06.04.2016.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі – Порядок №260).
На підставі пункту 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 (далі Порядок № 260) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Як визначено пунктом 20 розділу І Порядку № 260 за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.
На підставі пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00. до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Таким чином, відповідно до вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України №988 та положень Порядку №260 доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп.3 п.5 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України №988.
Для розрахунку доплати за службу в нічний час мають значення розмір посадового окладу та кількість фактично відпрацьованих годин нічної служби.
Як свідчать матеріали справи, а саме із наданих позивачем електронних копій книг нарядів несення служби в Ямпільському відділенні поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, суд вбачає, що позивач залучався до чергування в добові наряди за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року (а.с. 115).
Колегія судів не бере до уваги твердження апелянта про те, що надані позивачем електронні копії книг нарядів несення служби в Ямпільському відділенні поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області не можуть бути визнані судом як належні та допустимі докази, оскільки: не засвідчені електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» або іншим способом визначеним чинним законодавством; позивачем не надано доказів законності отримання наданих до суду фотографій, враховуючи, що книги нарядів та чергувань Ямпільського ВП за період 01.01.2017 по 31.12.2022 включно відповідно до Акту від 24.02.2022 були знищені, та зазначає. 
Частиною 1 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ч.1 ст. 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.3 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Так, надані позивачем електронні копії книг нарядів несення служби в Ямпільському відділенні поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області були завірені електронним цифровим підписом позивача .
Крім того, суд першої інстанції правомірно  оцінив надані позивачем електронні копії книг нарядів несення служби у сукупності із іншими доказами, а саме із врахуванням інформації, зазначеної у в листі Шосткинського районного управління ГУНП в Сумській області від 07.02.2022 №П-21, яка співпадає із даними електронних копій, наданих позивачем. 
Під час розгляду справи відповідач не спростував відомості, зазначені в листі Шосткинського районного управління ГУНП в Сумській області від 07.02.2022 №П-21.
Відтак зазначені докази у їх сукупності є належними, достовірними та достатніми щодо предмета доказування (а.с. 12 – 14).
Відповідачем не було надано доказів недостовірності або підробки вказаних копій книг нарядів несення служби, як і не було надано доказів отримання позивачем вказаних копій з порушенням вимог законодавства.
При цьому, колегія судів враховує, що оригінали зазначених книг нарядів несення служби, як і інші докази, з яких можливо б було встановити порядок несення служби позивачем, були знищені відповідачем, що підтверджується Актом знищення від 24.02.2022.
Є безпідставними доводи апелянта, що у ГУНП в Сумській області відсутня інформація чи складались довідки обліку несення поліцейськими служби у нічний час  стосовно позивача, оскільки це не є підставою для позбавлення позивача права на отримання доплати за службу в нічний час.
Відповідно до зазначених вище приписів Постанови № 988 та Порядку № 206 суд першої інстанції, виходячи з наявних у справі належних доказів, дійшов правильного висновку про визнання протиправної бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача невиплачену доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року.
В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому апеляційний суд не надає оцінки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в цій частині.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції в частині оскарження не вбачається.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 по справі № 480/2955/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов