ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/16378/21
Провадження № 22-ц/4820/941/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 

 
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/16378/21 за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2023 року (суддя Палінчак О.М.).
 
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
 
У липні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
 
В обґрунтування позову зазначав, що 29.03.2021 о 13 год 15 хв водій ОСОБА_3 на а/д Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль, на 92 км. + 150 м., керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz G 500, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із транспортним засобом Toyota Сamry, д.н.з.     НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_1 , в наслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальні збитки.
 
Таким чином, своїми діями  ОСОБА_3  порушив 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
 
Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.04.2021  ОСОБА_3  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. 
 
30.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Хмельницької обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка». В даному відділенні він надав усі необхідні документи та подав заяву про виплату страхового відшкодування. Цього ж дня працівником Хмельницької обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка»     ОСОБА_4 було складено протокол огляду транспортного засобу.
 
3 метою об`єктивності проведення оцінки завданих збитків транспортному засобу  ОСОБА_1 , останнім було залучено суб`єкта оціночної діяльності, про що не було заперечень зі сторони страхової компанії.
 
06.04.2021 оцінювачем  ОСОБА_5 в присутності замовника ОСОБА_1 та представника ПАТ «СК «Уніка» Ковальчука Г.В. оглянуто транспортний засіб Toyota Сamry, д.н.з.     НОМЕР_2 , та складено протокол огляду транспортного засобу. Будь-яких заперечень при огляді та складення протоколу від представника ПАТ «СК «Уніка» Ковальчука Г.В. не було, що також підтверджується відсутністю таких в протоколі огляду.
 
Згідно зі звіту №542/21 від 07.04.2021 про оцінку автомобіля Toyota Сamry, д.н.з.  НОМЕР_3 , матеріальний збиток завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 92 373 грн 05 коп.
 
Копію вищевказаного звіту №542/21 від 07.04.2021 про оцінку автомобіля Toyota Сamry, д.н.з.  НОМЕР_4 , було також надано до Хмельницької обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка».
 
22.04.2021  ПАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 58 580 грн  04 коп.
 
Проте, вищевказана виплата не відповідає оціненій шкоді (збитку) завданій транспортному засобу  Toyota Сamry, д.н.з.  НОМЕР_3 , згідно звіту про оцінку № 542/21 від 07.04.2021 та є меншою на 33 793 грн 01 коп.
 
Позивач вважає дії ПАТ «СК «Уніка» щодо невиплати страхового відшкодування у повному розмірі неправомірними та просить стягнути з відповідача, з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог, страхове відшкодування у розмірі 33072,83 грн 08 коп., пеню у розмірі 17 453 грн 39 коп., 3% річних за період з 23.04.2021 по 31.01.2022 – 1764 грн 19 коп., інфляційних втрат за період з травня 2021 року по грудень 2022 року – 10 890 грн 50 коп., що в сумі становить 63180 грн 91 коп.
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 072 грн 87 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 475 грн 30 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 376 грн.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норма матеріального права. Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що позивач мав усі підстави вважати, що він зі страховиком досягли згоди про розмір страхового відшкодування, однак виплата страхового відшкодування у меншому розмірі ніж зазначено у звіті № 542/21 від 07.04.2021 є неправомірною. Страховик маючи 2 різних звіти про оцінку мав право та можливість залучити судового експерта для проведення відповідної експертизи, щоб визначити реальну вартість матеріального збитку. Проте, страховик, отримавши від потерпілого звіт про оцінку транспортного засобу не повідомив, про наявність іншого звіту про оцінку, замовленого страховиком, та отримавши два різних звіти не скористався правом на залучення експерта. Вказує, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування не в повному розмірі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня, передбачена статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», три відсотки річних та інфляційні втрати, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.
 
За змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки вини страховика у невиплаті страхового відшкодування у повному розмірі немає. Страхове відшкодування у розмірі 58 580 грн 04 коп. було обраховане страховиком на підставі звіту № 10870, а рішення про виплату страхового відшкодування прийнято після зібрання усіх необхідних доказів для встановлення обставин чи є даний випадок страховим. А виникнення грошового зобов`язання відповідача співпадає з ухваленням судового рішення, яким буде вирішено спір.
 
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись в повному обсязі.
Встановлено, що 29.03.2021 о 13 год 15 хв. водій ОСОБА_3 на а/д Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль, на 92 км.+150 м, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz G500, д.н.з. НОМЕР_5 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та допустив зіткнення із транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальні збитки. Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 порушив 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
 
Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.04.2021 у справі № 686/746/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.14).
 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час вчинення ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (а.с. 48)
 
30.03.2021 позивач звернувся до Хмельницької обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка» із заявою № 00416800 про виплату матеріального збитку по Полісу № 200806852 від 03.08.2020. Цього ж дня, працівником Хмельницької обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка» ОСОБА_4 складено протокол огляду транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.17).
 
Для проведення оцінки завданих збитків 07.04.2021 оцінювачем ОСОБА_5 в присутності замовника ОСОБА_1 та представника ПАТ «СК«Уніка» Ковальчука Г.В. оглянуто транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_3 , та складено звіт № 542/21 про оцінку вказаного автомобіля, згідно якого матеріальний збиток завданий власникові автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 92373 грн 05 коп.
 
В подальшому, позивачу було надіслано лист від ПАТ «СК «Уніка» з повідомленням, що було прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі 58 580 грн 04 коп. Дана сума відшкодування була визначена на підставі звіту № 10870 від 20.04.2021 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виконаного оцінювачем ОСОБА_6 . 
 
Відповідно до даного звіту № 10870 від 20.04.2021, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження становить 67 804 грн 05 коп., включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування. Вартість матеріального збитку без врахування ПДВ становить 58 580 грн 04 коп.
 
Відповідна виплата у розмірі 58 580 грн 04 коп. була проведена на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням №216118 від 22.04.2021 (а.с.18).
 
На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2022 року проведено у справі судову автотоварознавчу експертизу.
 
Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи № 116/22 від 05.12.2022, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_3 , без ПДВ складає 91 652 грн 87 коп (а.с. 89-98).
 
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
 
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
 
Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
 
Згідно з частиною другою та шістнадцятою ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
 
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
 
Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
 
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
 
Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
 
Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
 
Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
 
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
 
У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.
 
Так, встановивши, що ПАТ «СК «Уніка» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 58 580, 04 грн, а згідно з висновком експерта від 05.12.2022 № 116/22 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_3 , без ПДВ складає 91 652 грн 87 коп, суд першої інстанції, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 33 072,87 грн. І в цій чатсині, рішення суду першої інстанції не оскаржується. 
 
Разом з тим, встановивши, що ПАТ «СК «Уніка» належним чином не виконало зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат.
 
Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
 
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
 
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
 
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
 
Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
 
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.
 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).
 
У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення».
 
У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
 
Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій з посиланням на правомірність дій страховика, яким не повністю виплачено суму страхового відшкодування, з огляду на правові висновки Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 761/6406/16-ц (провадження № 61-34162св18), в якій суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскільки страховик належним чином не виконав зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі (а саме, виплатив його не в повному обсязі), у межах позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних, інфляційні втрати та пеня згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
 
Як встановлено судом, 30.03.2021 ПАТ «СК «Уніка» отримало заяву про виплату страхового відшкодування. Отже відповідач мав прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 27.06.2021.
 
Таким чином, у межах заявлених позивачем позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню на суму недоплаченого страхового відшкодування (33 072 грн 87 коп.): три відсотки річних за період з 28.06.2021 по 06.07.2021 у розмірі 32 грн 62 коп. (33 072,83 ? 3 % / 100% ? 12 (кількість днів) / 365 (днів у році)), інфляційні втрати за період з липень 2021 по грудень 2022 – 10 239 грн 46 коп. ((100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70%) / 100% ? 33 072,87 - 33 072,87)) та пеня згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону №1961-IV за період з 28.06.2021 по 31.01.2022 - 3 336 грн 28 коп., що в загальній сумі становить 13 608 грн 36 коп.
 
На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, тому оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат і трьох відсотків річних підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення в цій частині про часткове задоволення цих позовних вимог.
 
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно, колегія суддів вважає, що слід змінити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1  підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 11 840 грн (16 000 ? 74%), витрати по оплаті судового збору у розмірі 671 грн 92 коп. (сплаченого при подачі позову (908?74%)) та в розмірі 293 грн 34 коп. (сплаченого при подачі апеляційної скарги (648,99 ? 45,2%)).
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат і трьох відсотків річних скасувати і ухвалити у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних за період з 28.06.2021 по 06.07.2021 у розмірі 32 грн 62 коп. (тридцять шість гривень 62 коп.), інфляційні втрати за період з липня 2021 по грудень 2022 у розмірі 10 239 грн 46 коп. (десять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 46 коп.), пеню за період з 28.06.2021 по 31.01.2022 у розмірі  3 336 грн 28 коп. (три тисячі триста тридцять шість гривень 28 коп.), що в загальному розмірі становить 13 608 грн 36 коп. (тринадцять тисяч шістсот вісім гривень 36 коп.).
 
В решті вимог відмовити.
 
Змінити розподіл судових витрат, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 965 грн 26 коп. (дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 26 коп.) судового збору та понесені в суді першої інстанції витрати на правничу допомогу у розмірі 11 840 грн (одинадцять тисяч вісімсот сорок гривень).
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

 
Повне судове рішення складено 22 червня 2023 року.

 
Суддя-доповідач                                                        І.В. П`єнта

 
Судді:                                                                А.П. Корніюк

 
       О.І. Талалай