Ухвала
 
05 квітня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 522/16360/22
провадження № 61-4079ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Джамала Руслановича на постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 2 465 гривень в дохід держави. Звільнено  ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
У грудні 2022 року адвокат Стаценко Д. Р. як захисник ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2022 року.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу Стеценка Д. Р. , подану від імені особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2022 року повернуто особі, яка її подала.
 
24 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стаценко Д. Р. подав засобами поштового зв`язку до загальної канцелярії Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме - Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно зі статтями 328, 349, 353 КАС України просив скасувати оскаржуване судове рішення і передати справу для продовження розгляду до Одеського апеляційного суду. 
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2023 року визначено склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: Кравчук В. М. (головуючий суддя), Єзеров А. А., Стародуб О. П.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Д. Р. на постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі № 522/16360/22 передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвала мотивована тим, що з матеріалів касаційної скарги слідує, що справа розглянута Приморським районним судом міста Одеси та Одеським апеляційним судом, які є цивільними судами в розумінні статей 23-24 ЦПК України. Заявник оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, прийняту суддею судової палати з розгляду цивільних справ суду апеляційної інстанції. Порядок касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, регулюється главою ІІ розділу V ЦПК України. Покликання представника скаржника на частини першу, третю статті 328 КАС України не дає підстав вважати цю справу адміністративною у розумінні статті 19 КАС України.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Ігнатенко В. М.
 
Касаційна скарга підлягає поверненню до Касаційного адміністративного Суду у складі Верховного Суду з таких підстав.
 
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
 
За змістом оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року справа вирішена судами першої та апеляційної інстанцій в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.
 
Пунктом 4 статті 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються: районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом.
 
Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).
 
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Частиною першою статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Відповідно до частини першої статті             19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
 
Згідно зі статтею 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.
 
Вільне волевиявлення означає відсутність примусу. В цивільному законодавстві немає норм, які містять в собі або спираються на механізм примусу при вступі до правовідносин, тоді як застосування під час провадження у справах про адміністративні правопорушення заходів державного примусу обумовлює високий ступінь формалізації процесу.
 
Тобто розгляд справ про адміністративні правопорушення не належить до юрисдикції цивільних судів.
 
Сам по собі той факт, що оскаржувана представником ОСОБА_1 - адвокатом Стаценком Д. Р. постанова апеляційного суду ухвалена суддею судової палати з розгляду цивільних справ, не свідчить про розгляд цієї справи апеляційним судом в порядку цивільного судочинства. 
 
Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у складі апеляційного суду можуть утворюватися судові палати з розгляду окремих категорій справ. 
 
Утворення судових палат є питанням організаційної діяльності суду, що вирішується зборами відповідного апеляційного суду. Розгляд суддею, який входить до відповідної судової палати, справи про адміністративне правопорушення не змінює форми судочинства. В оскаржуваній постанові Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року не застосовано жодної норми цивільного та цивільного процесуального права.
 
Той факт, що в розумінні статей 23-24 ЦПК України Приморський районний суд міста Одеси та Одеський апеляційний суд є цивільними судами, не свідчить про те, що названі суди уповноважені на розгляд судових справ виключно в порядку цивільного судочинства. Так, відповідно до частин першої-другої статті 33 Кримінального процесуального кодексу України місцеві загальні суди (до яких відноситься Приморський районний суд міста Одеси) здійснюють кримінальне провадження у суді першої інстанції, а відповідні апеляційні суду (до яких відноситься Одеський апеляційний суд) здійснюють кримінальне провадження в апеляційній інстанції. За змістом вищенаведеного пункту 4 статті 213 КУпАП названими судами розглядаються також справи про адміністративні правопорушення.
 
Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У статті 330 КАС України закріплено аналогічну норму процесуального права, згідно з якою у касаційній скарзі зазначається: підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Д. Р. подана на підставі статті 328 КАС України.
 
Тобто касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Д. Р. також не містить доводів про порушення в оскаржуваному судовому рішенні апеляційним судом норм цивільного процесуального права.
 
Статтями 1, 24, 332 КАС України, якими керувався Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 16 березня 2023 року при передачі касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката       Стаценка Д. Р. до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, не передбачено права суду на таку передачу. Інших норм процесуального права, які визначають відповідні повноваження Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 16 березня 2023 року не наведено.
 
При цьому жодною нормою процесуального законодавства не передбачена можливість розгляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду касаційної скарги на судові рішення, ухвалені у справі про адміністративні правопорушення.
 
Згідно з частиною першою статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
 
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.
 
Отже, оскільки відсутні підстави для передачі до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Д. Р. на постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то вказану касаційну скаргу необхідно повернути до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
 
Керуючись статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Повернути до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Джамала Руслановича на постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі № 522/16360/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
Копію ухвали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко