Справа № 991/3556/23
Провадження 1-кс/991/3575/23

У Х В А Л А

       25 квітня 2023 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
детектива - ОСОБА_3 ,
представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52022000000000431,

ВСТАНОВИВ:
І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання прокурора.
2.За змістом клопотання прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, що було вилучено під час обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , який розташований в адміністративно-технічній будівлі спеціального призначення № 1 (літера А) за адресою: АДРЕСА_1, а саме: 
- мобільний телефон марки «Samsung» SM-N770F/DS, ІМЕІ НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 ;
- гроші у сумі 167700 доларів США.
ІІ. Позиції учасників кримінального провадження
3.Детектив у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, за його дорученням.
4. Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на наступне: (1) ОСОБА_7 не повідомив пароль від службового телефона, оскільки не міг його пригадати; (2) обшук було проведено з порушенням режиму секретності зазначеного приміщення, оскільки не усі детективи та поняті мали доступ до державної таємниці; (3) вилучення коштів з сейфу здійснювалося не представниками детективів, а працівниками НАБУ, які не були зазначені у протоколі, були присутні при проведенні слідчої дії, однак не мали доступу до державної таємниці; (4) детектив ОСОБА_3 під час проведення обшуку фотографував знаходження у сейфі зброї та вилучені кошти, після чого відправляв фото невідомій особі у невідомому месенджері, що свідчить про умисне, на переконання захисника, розповсюдження інформації про обшук та порушення таємниці слідства.
ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали
5.У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
6.Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
7.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
8.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
9.Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1, 2 ст. 170 КПК).
10.У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК (ч. 3 ст. 170 КПК).
11.Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
12.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).
13.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
14.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
15.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
16.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (1, 2, 4, 5 ст. 173 КПК).
17.Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК). 
ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали
18.Заслухавши доводи детектива та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
19.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання; (2) щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (3) щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів; (4) щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи; (5) щодо існування ризиків; (6) щодо наслідків арешту майна; (7) щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням.

Щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання
20.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
21.Згідно з доданими до клопотання прокурора матеріалами встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 52022000000000431 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК, за фактом вчинення злочинною організацією у складі керівників та службових осіб Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і підпорядкованих їй структур, Пенсійного фонду, Міністерства соціальної політики України, Служби безпеки України, засновників та службових осіб приватних компаній, інших осіб, дій щодо заволодіння коштами в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовим становищем, під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, а також програмного забезпечення як в Державній службі спеціального захисту інформації, так і в інших органах державної влади, що призвело до настання тяжких наслідків. Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 10-11).
22.Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, у цьому кримінальному провадженні розслідуються факти зловживань службовим становищем службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі-ДССЗЗІ) впродовж 2021-2022 років, направлені на заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, зокрема:
- щодо створення та модернізації програмного забезпечення інформаційної системи (платформи) для побудови та ведення реєстрів (далі - ІС «Платформа») в ДП «Українські спеціальні системи» через ТОВ «Інсайд Солюшнс» на загальну суму понад 291 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 59,5 млн грн;
- закупівлі у 2021 році спеціального обладнання для підсистем збору телеметрії інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Активні сенсори) в Державному центрі кіберзахисту ДССЗЗІ (далі-ДЦЗК) на загальну суму близько 34 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 6,8 млн грн;
- закупівлі впродовж червня-липня 2021 року обладнання для підсистеми оперативного реагування на кіберінциденти (для резервного центру обробки даних, далі - Обладнання ЦОД 2) в ДЦКЗ на загальну суму понад 56 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала понад 16,8 млн грн;
- закупівлі у 2021 році спеціального обладнання для побудови Державної хмарної платформи сервісів кіберзахисту (далі - платформа сервісів Кіберзахисту) в ДЦКЗ на загальну суму 54 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 21,4 млн грн;
- закупівлі у 2021 році для ДЦКЗ програмного забезпечення «Splunk» на загальну суму понад 5 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 1,1 млн грн;
- закупівлі у 2021 році для Адміністрації ДССЗЗІ ноутбуків у кількості 80 шт. на загальну суму близько 3,9 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 660 тис грн.
23.За версією сторони обвинувачення, протягом липня - серпня 2021 року службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державного підприємства «Українські спеціальні системи», Мінцифри та представників пов`язаних суб`єктів господарювання, організовано проведення закупівлі зазначеного програмного забезпечення, яке здійснювалося під грифом «таємно» без відкритих торгів, а також вчинено дії щодо забезпечення перемоги заздалегідь визначеного суб`єкта господарювання, а саме ТОВ «Інсайд Солюшнс». У зв`язку з обранням ТОВ «Інсайд Солюшнс» переможцем вказаних торгів, 28.09.2021 з останнім укладено договір № 12.758/21 про надання послуги щодо створення інформаційної системи «Програмна платформа для розгортання та супроводження державних електронних реєстрів» на загальну суму 124 974 374 грн. Зазначені кошти до кінця 2021 року були перераховані на рахунки ТОВ «Інсайд Солюшнс», внаслідок чого учасники злочинної організації отримали можливість розпоряджатися коштами, отриманими злочинним шляхом.
24.У подальшому, до кінця 2021 року, таким же способом, а саме через підконтрольні невстановлені на даний час юридичні особи, було організовано та проведено закупівлі в ДЦКЗ Активних сенсорів, обладнання ЦОД 2 та платформи сервісів Кіберзахисту, програмного забезпечення «Splunk».
25.Окрім того, у 2021 році організовано та проведено закупівлю ноутбуків для Адміністрації ДССЗЗІ у кількості 80 шт. загальною вартістю близько 3,9 млн грн, з яких сума заволодіння складала понад 660 тис грн.
26.Також, органом досудового розслідування встановлено, що на початку 2021 року ОСОБА_6 (заступник голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України) спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (Головою ДССЗЗІ) та іншими особами створили та до цього часу керують стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією (далі - ЗО), учасники якої заволодівають бюджетними коштами підприємств, які належать до сфери управління ДССЗЗІ, а саме ДП «УСС», ДЦКЗ ДССЗЗІ та ін., шляхом організації та проведення закупівель вказаними юридичними особами з наперед визначеними суб`єктами господарювання (підконтрольним ЗО) за завищеними цінами. Водночас, вказані особи контролюють весь ланцюг - від визначення потреб у закупівлях, формування умов та процедур закупівель, комунікації з потенційними учасниками, до визначення очікуваної вартості закупівлі, переможця закупівель, контролю за розрахунками з ними та ін.
27.На переконання слідчого судді, наведені фактичні дані та обставини свідчать про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів
28.Правовою підставою для арешту зазначеного у клопотанні прокурора майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК - арешт з метою збереження речових доказів.
29.Відповідно до протоколу обшуку від 20.04.2023 детективом проведено обшук у службових кабінетах ДССЗЗІ за адресою: АДРЕСА_1, під час якого вилучено такі речі: мобільний телефон марки «Samsung» SM-N770F/DS, ІМЕІ НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 ; гроші у сумі 167700 доларів США (а.с. 37-42).
30.У подальшому, 21.04.2023 вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 48-58).
31.Як вбачається з протоколу обшуку, вилучений у ОСОБА_7 під час вказаного обшуку мобільний телефони детектив не зміг оглянути, оскільки ОСОБА_7 повідомив, що не пригадує пароль, що може вказувати на приховування відомостей щодо обставин, які є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні. Окрім того ОСОБА_7 зазначив, що вказаний телефон для службового користування, тому незрозуміло як він ним користувався не пригадуючи пароль. 
32.У зв`язку із зазначеними обставинами, та враховуючи незначний проміжок часу, який пройшов з часу вилучення телефону, слідчий суддя вважає, що наявну на ньому інформацію з об`єктивних причин неможливо було виявити, оглянути та скопіювати. Водночас для встановлення повного змісту такої інформації необхідно провести експертне дослідження.
33.З огляду на це, орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні такого пристрою для розкриття змісту інформації та відомостей, що у ньому можуть міститися, в тому числі й видалені, що може бути реалізовано шляхом проведення їхнього огляду за участю спеціаліста, застосування спеціального обладнання та/або програмного забезпечення та проведення експертного дослідження.
34.Окрім того, існують достатні підстави вважати, що вилучені детективом під час обшуку кошти у розмірі 167700 доларів США відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, з огляду на наявність наведених детективом доводів щодо імовірного вчинення учасниками ЗО ряду кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням коштами ДССЗЗІ під час проведення відповідних закупівель. Виходячи з наведеного, вказані кошти можуть бути об`єктом протиправних дій та набуті злочинним шляхом.
35.За таких обставин, існують підстави для накладення арешту на вилучене детективом майно з метою збереження речових доказів.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи
36.Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).
37.На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене детективом майно, з метою збереження речового доказу, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.
38.Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у розслідуванні корупційних кримінальних правопорушень. 
39.Слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес особи, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.
40.Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо існування ризиків
41.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить висновку, що не накладення арешту на майно, вилучене в квартири за адресою: АДРЕСА_1 , може призвести до вжиття  ОСОБА_6  або ОСОБА_7 заходів щодо його пошкодження, псування, знищення, перетворення з метою неможливості використання як речових доказів у кримінальному провадженні.

Щодо наслідків арешту майна 
42.Дослідивши обставини вилучення майна, зазначеного у клопотанні прокурора, його доказове значення, зв`язок з особою володільця, слідчий суддя доходить висновку, що повернення вилученого майна його володільцю може призвести до втрати як цього майна так і наявної у ньому доказової інформації.
43.Беручи до уваги вищенаведені положення ч. 11 ст. 170 КПК, слідчий суддя цією ухвалою накладає заборону на відчуження, користування та розпорядження щодо: мобільного телефона марки «Samsung» SM-N770F/DS, ІМЕІ НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 та грошей у сумі 167700 доларів США.
44.Внаслідок зазначеного володілець майна буде упродовж певного часу обмежений у своїх правомочностях, проте це є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням
45.Прокурор обґрунтовує необхідність арешту майна необхідністю збереження доказів для забезпечення розслідування кримінального правопорушення.
46.На переконання слідчого судді наведене узгоджується із завданнями кримінального провадження, передбаченими у ст. 2 КПК та існують обґрунтовані підстави вважати, що таке завдання може бути виконане, внаслідок збирання детективом достатніх доказів для повного та неупередженого розслідування.

Щодо доводів сторони захисту
47.Адвокат ОСОБА_4  у судовому засіданні вказував на проведення обшуку з порушенням режиму секретності приміщення за адресою: АДРЕСА_1, оскільки не усі детективи та поняті мали доступ до державної таємниці. Водночас, слід зазначити, що норми КПК не встановлюють якогось особливого порядку проведення обшуку у такого роду приміщеннях. Окрім того, як зазначив детектив, під час проведення вказаного обшуку були присутні працівники ДССЗЗІ, які володіли інформацією щодо документів чи техніки, які б містили державну таємницю, та при необхідності повідомили б про це. 
48.Також слідчий суддя відхиляє доводи адвоката про інші, допущені на його переконання порушення детектива під час проведення обшуку, зокрема щодо: (1) здійснення вилучення коштів з сейфу не представниками детективів, а працівниками НАБУ, які не були зазначені у протоколі; (2) присутності при проведенні слідчої дії осіб, які не мали доступу до державної таємниці; (3) здійснення детективом ОСОБА_3 під час проведення обшуку фотозйомки знаходження у сейфі зброї та вилучених коштів та надіслання вказаних фото невідомій особі у невідомому месенджері. Такі доводи можуть вказувати на недопустимість чи недостовірність фактичних даних, здобутих стороною обвинувачення, проте не спростовують існування, визначених КПК, підстав для арешту вилученого майна.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 372 КПК, 

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.
2.Накласти арешт (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування) на майно, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та яке було вилучено під час обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , який розташований в адміністративно-технічній будівлі спеціального призначення № 1 (літера А) за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
-мобільний телефон марки «Samsung» SM-N770F/DS, ІМЕІ НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 ; 
-гроші у сумі 167700 доларів США.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя                                                                                          ОСОБА_1