Ухвала
06 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 444/1657/19
провадження № 51 - 2102 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року щодо нього,  
встановив:
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироку Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року щодо нього у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення ст. 412 КПК слугували б підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.
За положеннями ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом  видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Усупереч наведеним положенням, засуджений формально посилається на те, що призначене йому додаткове покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення через суворість, однак його касаційна скарга не містить доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для зміни або скасування судового рішення на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 містить суперечності. Так, у вступній частині засуджений просить скасувати вирок апеляційного суду, проте в прохальній частині просить судове рішення змінити та пом`якшити йому покарання.
Допущені суперечності, позбавляють суд касаційної інстанції можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
Згідно вимог ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.
У протилежному випадку в касаційній скарзі необхідно уточнити як саме скаржник бажає брати участь у касаційному розгляді - безпосередньо в залі судового засідання Верховного Суду чи шляхом організації відеоконференції.
Всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК засуджений ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучив її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5                                            ОСОБА_2                                           ОСОБА_3