ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 квітня 2023 року 
м. Київ
Справа № 673/990/16-к
провадження № 51-4007км22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                            ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
захисника (відеоконференція)                            ОСОБА_6 ,                       
засудженого (відеоконференція)                       ОСОБА_7                                   
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 21 вересня  2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014240130000259, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.06.2016 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 6 місяців з конфіскацією майна,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 ККУкраїни.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вирокомХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                                       18 листопада 2021 року ОСОБА_7  засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. Зараховано в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 16 вересня 2015 року по 30 січня 2019 року та з 01 квітня 2021 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він                                 31 серпня 2014 року в період з 05:00 год. до 05:35 год. за попередньою змовою із трьома невстановленими під час досудового розслідування та судового розгляду особами, керуючись єдиними умислом на заволодіння чужим майном, попередньо погодивши порядок дій як співвиконавців, одягнувши на голови темні шапки-маски із прорізами для очей та рукавички, проникли до домоволодіння, яке  належало                    ОСОБА_8 , по АДРЕСА_2 , де із погрозою застосування  насильства, небезпечного для життя та здоров`я, шляхом демонстрації гладкоствольної нестандартної вогнепальної зброї обріза, виготовленого саморобним способом із мисливської одноствольної куркової рушниці 16 калібру моделі «ИЖ-17»; предмету, схожого на пістолет та металевого ломика, із  застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, із подальшим застосуванням сльозогінного газу, вчинили розбійний  напад на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і завдали їм ударів руками, обрізом мисливської рушниці, металевим ломиком та предметом схожим на пістолет по різних частинах тіла.
Хмельницьким апеляційним судом за апеляційною скаргою прокурора вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання та зарахування строку перебування під вартою було скасовано й ухвалено новий вирок від 21 вересня 2022 року, яким ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років і 6 місяців із конфіскацією майна. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 червня 2016 року ОСОБА_7 було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років і 6 місяців з конфіскацією майна.
Зараховано у строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.06.2016 року у виді 5 років і 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VІІІ зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення у цьому провадженні з 14.06. 2016  по 27.07.2016, з 14.09.2017 по 30.01.2019 та з 01.04.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 21 вересня 2022 року. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить вироки місцевого та  апеляційного суду змінити й пом`якшити ОСОБА_7 покарання до мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 3 ст. 187 КК України, тобто до                 7 років позбавлення волі. Зазначає, що суди при призначенні покарання належним чином не врахували, що його підзахисний не був організатором вчинення злочину, активних дій щодо потерпілих не вчиняв, на його утриманні перебувають неповнолітні діти та пристаріла матір, вину у вчиненні злочину він визнав та щиро розкаявся.
Позиції учасників судового провадження
Захисник та засуджений підтримали подану касаційну скаргу.
Прокурор вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та просить її  відхилити. 
Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКУкраїни суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187 КК України, в поданій касаційній скарзі захисника не оспорюються.
Натомість,  доводи, викладені в касаційній скарзі сторони захисту, про невідповідність призначеного остаточно за ч. 4 ст. 70 КК України покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й даним про  особу винного через суворість, на думку колегії суддів, є слушними.
За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. 
Згідно з вимогами ст. 65 КК Україниособі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її  виправлення та попередження нових правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. 
З огляду на це, колегія суддів вбачає, що призначене ОСОБА_7 апеляційним судом покарання за ч. 3 ст. 187 КК України відповідає вказаним положенням закону.
Однак, як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 не заперечував свою вину у вчиненні злочину, під час касаційного розгляду розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується посередньо, має двох неповнолітніх дітей, а також престарілу матір (т. 4 а.п. 22, т. 5 а.п. 17,18). 
Тому суд, беручи до уваги обставини цього конкретного кримінального провадження, а також те, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_7 , які були кваліфіковані за ч. 3                   ст. 187 КК України, не настало, вважає необхідним вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_7 змінити, зокрема пом`якшити розмір остаточного призначеного йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України покарання.
У зв`язку з цим касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Хмельницького апеляційного суду від 21 вересня  2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років і 6 місяців з конфіскацією майна. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 червня 2016 року ОСОБА_7 призначити остаточне  покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років і 6 місяців з конфіскацією майна.
В решті вирок апеляційного суду залишити без зміни.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення,                               є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                   ОСОБА_3