Справа № 127/5465/22 
Провадження № 33/801/320/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністра-тивної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, за апеля-ційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пала-марчука Сергія Володимировича на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2022 року серії ДПР18 № 401851, складеного о 13.20 годині по вул. С. Зулінсь-кого, 46 у м. Вінниці, у цей день 14 лютого 2022 року о 12.30 годині у м. Він-ниці по вул. С. Зулінського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з такими ознаками наркотичного сп`яніння: неприродня блідість шкіри, вира-жене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройти відмовився на місці зупинки у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідаль-ність за частиною першою статті 130 КУпАП.
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністратив-ного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї ти-сячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень су-дового збору.
Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, захис-ник ОСОБА_1 адвокат Паламарчук С. В. шостий раз від імені свого під-захисного через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, де про-сить винести нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В апеляційній скарзі та окремо письмово викладеному клопотанні скаржником порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Кло-потання обгрунтоване тим, що у судовому засіданні суд першої інстанції прого-лосив вступну та резолютивні частини постанови, а повний текст був зачитаний 24 жовтня 2022 року без участі ОСОБА_1 та внесений до Єдиного дер-жавного реєстру судових рішень 25 жовтня 2022 року. За відсутності повного тексту постанови оскаржити її у встановлений законом строк ОСОБА_1 не міг. Одночасно адвокат, усупереч власних вищезазначених доводів, стверджує, що текст постанови суду з`явився у реєстрі судових рішень 24 листопада 2022 року та на неї одразу ж у межах десяти днів була подана апеляційна скарга, хоча матеріали справи не містять доказів отримання оскаржуваної постанови у строк до 25 листопада 2022 року. Таким чином захисник вважає можливим поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , поданої апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суддя апеляцій-ного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне право-порушення регулюється нормами статті 294 КУпАП. Відповідно до частини другої цієї статті постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку при-тягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, за-хисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, поверта-ється апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з днем отримання її копії особою, яка має намір оскаржити по-станову суду.
Відповідно до статті 289 КУпАП у разі пропуску строку оскарження з по-важних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, мо-же бути поновлений органом ( посадовою особою ), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів цієї адміністративної справи убачається, що вона перебувала у провадженні суду першої інстанції з 02 березня 2022 року, призначалася до розгляду судом першої інстанції неодноразово. 19 жовтня 2022 року Вінниць-ким міським судом Вінницької області винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні 19 жовтня 2022 року брав участь особисто ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паламарчук С. В., тобто вони були достеменно обізнаними про винесення су-дом постанови за наслідками розгляду справи. Крім того, цього ж дня 19 жовт-ня 2022 року копія постанови суду першої інстанції направлена на адресу осо-би, яка притягнута до адміністративної відповідальності.
Тобто належить стверджувати про можливість заінтересованою особою оскаржити вищевказану постанову суду у строк, передбачений частиною другою статті 294 КУпАП.
Разом із тим, неможливо залишити поза увагою подання адвокатом ОСОБА_2 попередніх п`яти апеляційних скарг на постанову судді Він-ницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року. Так поста-новою Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С.В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, апеля-ційну скаргу повернуто особі, яка її подала ( а. с. 41-42 ); постановою Вінниць-кого апеляційного суду від 12 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні кло-потання захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстан-ції від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу разом з додатками повернуто особі, яка її подала (а. с. 52-53); постановою Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала ( а. с. 66-67 ); по-становою апеляційного суду від 07 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. про понов-лення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала ( а. с. 88-89 ); постановою Вінницького апеля-ційного суду від 06 березня 2023 року апеляційну скаргу захисника Паламар-чука С. В., подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року повернуто особі, яка її подала.
Слід зауважити, що при розгляді попередніх клопотань адвоката у вищев-казаних постановах апеляційного суду було встановлено присутність ОСОБА_1 у судовому засіданні під час ухвалення постанови судом першої інстанції. Також установлений факт подання вперше апеляційної скарги адвокатом поза межами строку на апеляційне оскарження без наведення поважних причин про-пуску такого строку, які б слугували підставою для його поновлення. Крім того вказувалося, що чинними процесуальними нормами не передбачена можливість повторного апеляційного розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження цієї ж особи на це саме судове рішення, якщо у поновленні такого строку уже було відмовлено.
Разом із тим, вшосте подана 21 березня 2023 року захисником ОСОБА_3 апеляційна скарга на постанову судді суду першої інстанції від 19 жовтня 2022 року через систему «Електронний суд». Тобто, безсумнівно, апеля-ційна скарга подана поза межами встановленого законом процесуального стро-ку на апеляційне оскарження судової постанови. Порушуючи питання про по-новлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, фактично єдиною підставою для цього скаржник зазначає ту обставину, що копію оскаржуваної постанови суду він не отримав, а з її текстом ознайомився у Єдиному держав-ному реєстрі судових рішень. Проте ця обставина уже була предметом дослі-дження та не впливає на поважність причини значного пропуску строку на апе-ляційне оскарження, автоматично не продовжує процесуальний строк для мож-ливого апеляційного оскарження постанови суду. Жодних інших поважних під-став для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскар-ження скаржником не зазначено.
Таким чином, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП поряд-ку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності документальних доказів, які б свідчили про необхідність, об-грунтованість та об`єктивність поновлення процесуального строку на апеляцій-не оскарження постанови суду першої інстанції, законні та належно умоти-вовані поважні підстави для задоволення клопотання захисника Паламарчука С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду відсут-ні. 
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, забезпечують законну мету і не порушують саму сутність цього права. Згідно з усталеною практикою Євро-пейського суду з прав людини норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення право-суддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи по-винні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/ 06 та № 35548/06, параграф 34 від 21 грудня 2010 року ). Можливість поновлення процесуального строку не є необмеженою, оскільки сторони у розумінні певного інтервалу часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження ( див. mutatis mutandis, рішення у справах «Олександр Шевченко проти Украї-ни», заява № 8371/02, пункт 27, від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти Укра-їни» ( ухвала ), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року ). 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Поль-щі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо до-ступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони та обме-ження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є пору-шенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як пра-вова визначеність ( рішення Європейського суду з прав людини у справі «Не-шев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року ). 
Апеляційний суд наголошує, що відмову у поновленні строку на апеля-ційне оскарження у цій конкретній справі не можна, немає жодних підстав трактувати як обмеження у доступі до правосуддя, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, не можна вважати об`єктивно непе-реборними та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо отримання тексту судового рішення, по-дання у встановлений Законом строк скарги на таке рішення у випадку незгоди з ним. У свою чергу поновлення вказаного строку у цій конкретно справі при-зведе до порушення принципу правової визначеності та права на справедливий суд.
Як уже зазначалося, будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 19 жовтня 2022 року скаржник не наводить. Апеляційний суд не знаходить причин, які були б об`єктивно непереборними, тобто таких, що не залежали від волевиявлення скаржника, або дійсно були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов об`єктивного та переконливого висновку про необхідність відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Паламарчуку С. В. у поновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінниць-кої області від 19 жовтня 2022 року. Відповідно до вимог абзацу другого статті 294 КУпАП апеляційна скарга у такому разі підлягає поверненню особі, яка її подала.
Належить зауважити, що норми КУпАП хоч і не встановлюють прямої за-борони зловживання процесуальними правами, однак, така заборона є загаль-ноправовим принципом і поширюється на усі галузі права. 
До того ж, зважаючи, що апеляційна скарга на постанову судді Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року адвокатом ОСОБА_4 подана уже в шостий раз, належить наголосити захиснику на необхідності дотримання визначеного Законом України «Про адвокатуру та ад-вокатську діяльність» та Правилами адвокатської етики, затвердженими звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, обов`язку діяти у межах присяги адвоката України та правил адвокатської етики, а також, дотримуючись чинного законодавства України, у своїй професійній діяльності, сприяти утвердженню і практичній реалізації принципів верховенства права та законності , не вдаючись у своїй професійній діяльності до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або Правилам адвокатської етики чи можуть свідчити про зловживання процесуальними правами і можливостями. Також убачається доцільним звернути увагу захисника на визначені статтями 33, 34 та 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» умови та підстави притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчи-нення ним дисциплінарного проступку, а також на право суду на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою ( скаргою ) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідаль-ності.
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука Сергія Володимировича про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року в адміністративній справі щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністра-тивної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП - відмовити.
      Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Паламарчука Сергія Володимировича на постанову судді Вінницького місько-го суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року повернути йому як особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя 
Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко