ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

07 червня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/1901/23
Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/851/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І., 
із секретарем: Герасименко Ю.О.

учасники справи: 
скаржник: ОСОБА_1 ,
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Альфа банк»,
приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Мохаммед,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мохаммеда,-

                                      У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. в якій просила: 
- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. в частині винесення постанов про арешт майна боржника від 16.07.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 незаконними та скасувати постанови; 
- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. у частині винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому проваджені № НОМЕР_2 з метою визначення ринкової вартості арештованого нерухомого майна незаконними та скасувати постанову; 
- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М., вчинені 08.10.2020, з передачі не реалізацію  земельних ділянок:
а) площею 0,207 га, кадастровий номер 3221289501:01:017:0007, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1; б) площею 0,25 га, кадастровий номер 3221284401:01:050:0071, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка без номера;
в) площею 0,25 га, кадастровий номер 3221284401:01:050:0028, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера;
г) площею 0,25 га, кадастровий номер 3221284401:01:050:0067, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера.
Скарга обґрунтована тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі 6-7363/12 з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 800003499 у сумі за кредитом - 3 521 360, 64 грн, на виконання якого 09.08.2012 видано виконавчий лист № 6-7363/12 та відкрито виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко А.М.
10.10.2003 між нею та боржником ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.
Указувала, що право власності на спірні арештовані земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221284401:01:050:0028, 3221289501:01:017:0007, 3221284401:01:050:0071, 3221284401:01:050:0067 набуто сторонами за час перебування в шлюбі. 
Зазначала, що приватним виконавцем Бурком А.М. у процесі виконання вищезазначеного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, накладено арешт та здійснено реалізацію нерухомого майна, а саме земельних ділянок, які є спільною сумісною власністю подружжя, без її дозволу та відома,  чим порушено її права та інтереси як співвласника нерухомого майна.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.03.2023 у відкритті провадження за ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. - відмовлено. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.03.2023 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір повинен розглядатися адміністративним судом. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2003 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 578, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі № 6-7363/12 з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 800003499 у сумі: за кредитом - 3521360,64 грн, по відсотках - 319856,90 грн, по пені - 198044,14, судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн.
09.08.2012 на виконання вказаного вище судового рішення видано виконавчий лист № 6-7363/12, за яким 15.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурком А.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.
За даними АСВП в ході виконання судового рішення реалізовано нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме: 
- земельну ділянку площею 0,207 га, кадастровий номер 3221289501:01:017:0007, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3221284401:01:050:0071, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка без номера;
- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3221284401:01:050:0028, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера;
- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3221284401:01:050:0067, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель:  землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера.
22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурком А.М. складено Акти про реалізацію предмета іпотеки та 23.02.2021  винесено постанову про зняття арешту з вказаного нерухомого майна. 
27.08.2021 постановою приватного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачеві  на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження (за письмовою заявою стягувача). 

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою суд першої інстанції, керуючись  ч. 1 ст. 287 КАС України, виходив з того, що ОСОБА_1 не є стороною відповідного виконавчого провадження, а тому спір підвідомчий  адміністративному суду. 
Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року в справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20 (провадження № 61-12505 св 20) зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця ОСОБА_1, обґрунтовувала її тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , з якого рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі 6-7363/12 на користь ТОВ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №800003499. У процесі виконання зазначеного рішення приватним виконавцем Бурком А.М. накладено арешт та здійснено реалізацію нерухомого майна, а саме земельних ділянок, які є спільною сумісною власністю подружжя, без її згоди.
Відтак, вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту ґрунтуються на праві власності останньої на нього, а тому наявний спір про право власності на майно,  на яке накладено арешт та здійснено реалізацію, який  виник з цивільних правовідносин та відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України має  бути вирішений судом цивільної юрисдикції.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що дана справа підсудна адміністративним судам. 
Відтак, ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2023  року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 червня 2023 року. 

Головуюча:                                                                        О.Є. Мамонова

Судді:                                                                                  Н.В. Висоцька

                                                                                            О.І. Онищенко