Справа № 344/8365/22 
Провадження № 33/4808/276/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Бойчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бойчук Н.В. на постанову Івано-Франківського міського суду від 15.03.2023 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 
                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
        ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10 липня 2022 року о 22 годині 53 хвилин по вулиці Незалежності, 46 у місті Івано-Франківськ керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проходив у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник Бойчук Н.В. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, чим було порушено його право на захист. Вважає, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння була порушена, оскільки до нього було застосовано поліцейським порядок огляду, як до особи, яка перебуває з ознаками стану алкогольного сп`яніння, а не наркотичного, поліцейський не висловлював вимогу проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Стверджує, що ОСОБА_1 був направлений в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Заперечує як доказ протокол, який міститься в матеріалах справи, оскільки обставини, які в ньому викладені повинні бути перевірені за допомогою інших доказів. Акт огляду на стан наркотичного сп`яніння не може бути підтверджений за допогою технічного приладу. Направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп?яніння у медичний заклад, підтверджує факт направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп?яніння. Щодо вказаних поліцейським ознак сп?яніння, як підстав для проходження такого огляду, - порушена координація рухів, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова та запах алкоголю з порожнини рота, та зауважує, що зазначення поліцейським ознак сп?яніння залежить від їх сприйняття та розуміння останнім, та аж ніяк не означають , що особа перебуває в такому стані. Ставить під сумнів відеозапис події, оскільки на ньому не відображено повних відомостей щодо проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Разом з тим, відеозапис спростовує наявність ознак сп`яніння, які зазначені в акті та направленні поліцейським, з огляду на поведінку та його вигляді. Апелянт переконаний, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено з порушеннями, а висновок щодо результатів медичного огляду є недостовірним, оскільки є сумніви, що були проведені всі обов`язкові лабораторні дослідження. Не було доведено факту керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Розгляд справи в суді проведено без участі ОСОБА_1 , який перебував у ЗСУ, при цьому судом проігноровано клопотання захисника Кузь А.П. про зупинення провадження або відкладення справи. Стверджує, що в протоколі немає посилання на технічний засіб, яким здійснений відеозапис. ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, в тому числі і на захист. У справі немає документального підтвердження правових повноважень працівників поліції на дату й час події, її територію. Вказує, що не були проведені всі обов`язкові лабораторні дослідження на визначення стану наркотичного сп`яніння. Згідно відповіді на адвокатський запит, КНП «ПНЦ ІФ ОР» підтверджуючий аналіз сечі не проводився, а посилання у відповіді, що такі дослідження носять рекомендаційний характер прямо суперечать вимогам закону. Крім цього, в акті медичного огляду не зазначено жодних діагностичних ознак характерних для такого стану та діагнозу, що свідчили б про змінену поведінку або розлади сприйняття. З акту медичного огляду неможливо встановити, який саме тест на виявлення наркотичних речовин використовували та який це метод попередньої експрес-діагностики, а відповідно, які в нього є процедурні обмеження, що може призвести до помилкових результатів. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях ОСОБА_1 є певні озанки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Розгляд справи судом без участі правопорушника та його захисника, який подав клопотання про відкладення справи, слід визнати невиправданим. В умовах війни та перебування ОСОБА_1 на службі в ЗСУ зобов`язувало суд вжити додаткові заходи для забезпечення його права на захист, хоча б з участю його захисника. Суд цього не дотримався, проявив невиправдану поспішність, розглянув справу без сторони захисту, чим став на сторону обвинувачення і порушив конституційне й конвенційне право ОСОБА_1 на захист.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Обгрунтованими є доводи захисника про те, що при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 в медзакладі не проводився підтверджуючий лабораторний аналіз біозразків водія, що підтверджено повідомленням головного лікаря медустанови, що було обов`язковим відповідно до положень спеціальної Інструкції про порядок проведення огяду водіїв на стан наркотичного сп`яніння. Такий сумнів відповідно до ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водія.
В апеляційного суду викликає сумнів те, що початкова підозра у поліцейського щодо водія ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля була в керуванні ним в стані алкогольного сп`яніння, однак протокол був складений за керування ним в стані наркотичного сп`яніння. Цю обставину апеляційний суд відносить до порушення встановленої законом процедури огляду водія, що згідно ст.266 ч.5 КУпАП підставою для визнання такого огляду недійсним.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Бойчук Н.В. задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 15.03.2023 року щодо  ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький