ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4397/23 Справа № 206/47/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Козиря Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, - 

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08 лютого 2019 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу з відповідачем мають сина:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 .  Спільне життя з відповідачем не склалось тому, що у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Утворити міцної сім`ї не вдалося. Відсутність взаєморозуміння, взаємодопомоги і підтримки призвело до втрати почуттів і поваги. Однією сім`єю з відповідачем не проживають з червня 2021. З цього часу відповідач покинув сім`ю та мешкає окремо. Спільного господарства не ведуть. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Просила суд, розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 лютого 2019 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №23. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.2-3).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року позов - задоволено частково. Шлюб, укладений між ОСОБА_2  та ОСОБА_4 , зареєстрований 08 лютого 2019 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 23) — розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 вирішено не змінювати. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати 50% судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору, а саме в розмір 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено (а.с.34-36). 

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила, скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. та прийняти рішення про задоволення вимог у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. (а.с.42-46). 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково. 

Відмовляючи у задоволені вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд 1 інстанції виходив із відсутності будь-яких доказів на підтвердження сплати позивачем послуг за надання правової допомоги. 

Рішення суду оскаржується лише в частині судових витрат на правову допомогу, тому в іншій частині, апеляційним судом не ревізується.

Колегія суддів повністю погодитися з висновком суду 1 інстанції в частині відмови у задоволені вимог про стягнення витрат на правову допомогу не може. 

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3ст. 137 ЦПК України).
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу представник позивача надав суду копію договору б/н про надання правничої допомоги від 05 грудня 2022 року, копію додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.12.2022 від 05 грудня 2022 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору №б/н від 05.12.2022 від 05 грудня 2022 року, укладених між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 6-10). Відповідно до п.2, 3 додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.12.2022 від 05 грудня 2022 року та акту приймання-передачі наданих послуг до договору №б/н від 05.12.2022 від 05 грудня 2022 року, клієнт зобов`язується сплатити за надані адвокатом послуги (складання та подання позовної заяви про розірвання шлюбу між клієнтом та ОСОБА_2 ) 2500,00 грн. протягом 30 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення про розірвання шлюбу прийнято 03 березня 2023 року, враховуючи, що воно оскаржується в апеляційному порядку отже є таким, що не набрало чинності. 

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 серпня 2021 року (справа №300/3178/20), витрати на надану професійну правничу допомогу, в разі зазначення обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають стягненню за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. 

Колегія суддів враховує клопотання відповідача про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с.30-31).

Виходячи з вищенаведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. підлягають зменшенню до 1500 грн., і саме ця сума підлягає стягненню. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає підлягає скасуванню в оскарженій частині, а апеляційна скарга частковому задоволенню. 

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу - скасувати.  

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: