Постанова
Іменем України 
11 травня 2023 року
м. Київ
справа № 202/6609/21
провадження № 51-847 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
особи, провадження щодо якої закрито,
в режимі відеоконференції                                 ОСОБА_6 ,
захисників в режимі відеоконференції            ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 42021042010000123 за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України.
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення про підозру.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишено без задоволення, а ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року - без зміни.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує, що, закриваючи кримінальне провадження, місцевий суд дійшов неправильного висновку про те, що прокурор направив обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до суду поза межами строку досудового розслідування. Зазначає, що 04 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, а тому відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування закінчувався 04 жовтня 2021 року. У подальшому     30 вересня 2021 року, тобто за чотири дні до закінчення відповідного строку,  прокурором повідомлено сторону захисту про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 . Відповідно до протоколу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження із зазначеними матеріалами сторона захисту ознайомилась 25 жовтня 2021 року. На підтвердження належного повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування, прокурором надані накладні кур`єрської служби «ТВІН-ДМ», основним видом діяльності якої значиться «інша поштова та кур`єрська діяльність», відповідно до яких повідомлення про закінчення досудового розслідування відправлено 30 вересня  2021 року. Наголошує, що вказана кур`єрська служба є належними суб`єктом підприємницької діяльності та оператором з надання послуг поштового зв`язку, а тому вважає безпідставним висновок місцевого суду про неналежне повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування. Крім того, 30 вересня 2021 року прокурором направлено відповідні повідомлення стороні захисту альтернативними засобами зв`язку, зокрема, через сповіщення у мобільному застосунку «Вайбер», які прочитані адресатами, таким чином прокурором вжито достатніх заходів для повідомлення ОСОБА_6 та його захисників про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування для ознайомлення. Зауважує, що повідомлення учасників кримінального провадження про проведення процесуальних дій через мобільний месенджер узгоджується із положеннями ст. 135 КПК України. Таким чином вважає, що період з 30 вересня 2021 року по 25 жовтня 2021 року відповідно до вимог ст. 219 КПК України не включається у строк досудового розслідування, а тому відповідний строк закінчувався 29 жовтня 2021 року. Оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складено та затверджено 25 жовтня 2021 року, а 26 жовтня            2021 року направлено для розгляду до суду, тобто в рамках строку досудового розслідування, у місцевого суду були відсутні підстави для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. З огляду на викладене вважає, що суди обох інстанцій допустили однобічність у встановленні обставин справи, які мали істотне значення для постановлення рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
У письмових запереченнях захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , вказуючи про безпідставність касаційної скарги прокурора, просять залишити її без задоволення.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , при цьому просила ухвалу місцевого суду та ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення касаційної скарги прокурора, просили оскаржуване судове рішення залишити без зміни.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
У касаційній скарзі прокурор вказує, що місцевий суд, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов необґрунтованого висновку про те, що сторона обвинувачення направила обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до суду поза межами строку досудового розслідування, та, як наслідок, безпідставно закрив зазначене кримінальне провадження.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, 04 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України.
30 вересня 2021 року прокурором складено повідомлення про завершення досудового розслідування та в порядку ст. 290 КПК України надано стороні захисту доступ до матеріалів провадження для ознайомлення.
Із зазначеними матеріалами кримінального провадження, як вказує у своїй ухвалі суд першої інстанції, сторона захисту ознайомилася 25 жовтня 2021 року.
При цьому, місцевий суд у своїй ухвалі вказав, що на підтвердження належного повідомлення сторони захисту про закінчення строку досудового розслідування, прокурор надав накладні кур`єрської служби «ТВІН-ДМ», яка не є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, що вказує про неналежне повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування.
Таким чином, вирішуючи питання про закриття кримінального провадженняна підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, місцевий суд констатував, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 закінчився            04 серпня 2021 року, а подальші процесуальні дії такі як відновлення провадження     20 жовтня 2021 року, зміна підозри від 20 жовтня 2021 року, складання та направлення обвинувального акту до суду 26 жовтня 2021 року, відбулися поза межами строку досудового розслідування.
Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, прокурор оскаржив зазначене судове рішення в апеляційному порядку.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Зокрема, апеляційний суд зауважив, що сторона обвинувачення 30 вересня 2021 року, тобто за чотири дні до закінчення строку досудового розслідування, повідомила сторону захисту про завершення відповідного строку та відкриття матеріалів досудового розслідування, які стороною захисту отримано 20 жовтня 2021 року, тобто в межах строку досудового розслідування. Із зазначеними матеріалами досудового розслідування сторона захисту ознайомилась 20 жовтня 2021 року, про що свідчить протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
На підставі викладеного апеляційний суд вказав, що період часу з 30 вересня          2021 року по 20 жовтня 2021 року не включається у строк досудового розслідування, а тому останнім днем, коли прокурор має звернутися до суду з обвинувальним актом є 24 жовтня 2021 року.
Разом з тим, апеляційний суд встановив, що відповідно до матеріалів кримінального провадження постановою прокурора від 20 жовтня 2021 року було відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні, 20 жовтня 2021 року змінено раніше повідомлену підозру, 25 жовтня 2021 року повторно ознайомлено     ОСОБА_6 та його захисників з матеріалами досудового розслідування, та          25 жовтня 2021 року складено обвинувальний акт, який 26 жовтня 2021 року направлений до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. 
При цьому у своїй ухвалі апеляційний суд наголосив, що наявність постанови прокурора від 20 жовтня 2021 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке відповідно до вимог кримінального процесуального закону не зупинялося, що підтвердив прокурор під час апеляційного розгляду, не свідчить про продовження строку досудового розслідування, який після його закінчення поновленню не підлягає.
Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що прокурор звернувся із обвинувальним актом до суду поза межами строку досудового розслідування.
Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.
Глава 24 КПК України регулює питання щодо закінчення досудового розслідування, а також порядок та підстави продовження строку досудового розслідування. Зокрема, параграф 1 згаданої Глави регламентує форми закінчення досудового розслідування.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
При цьому у ч. 5 ст. 219 КПК України зазначено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому    ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Як передбачено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Так, з матеріалів кримінального провадження та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що досудове розслідування завершено 30 вересня 2021 року, тобто за чотири дні до закінчення строку досудового розслідування, подальший відлік яких почався після ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, тобто після 20 жовтня 2021 року.
При цьому колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що постанова прокурора про відновлення досудового розслідування від 20 жовтня      2021 року не може бути підставою для поновлення відповідного строку після його закінчення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відповідної постанови про зупинення такого провадження в межах визначеного кримінальним процесуальним законом строку досудового розслідування.
Однак, судом апеляційної інстанції не враховано положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Згідно ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Таким чином, з урахуванням зазначених обставин, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні фактично спливав 24 жовтня 2021 року, який є вихідним днем, то останнім днем строку досудового розслідування у даному кримінальному провадження є наступний за ним робочий день, а саме 25 жовтня 2021 року.
Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, після зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , 25 жовтня 2021 року прокурором було надано стороні захисту матеріали досудового розслідування для ознайомлення, що підтверджується відповідним протоколом.
Оскільки таке ознайомлення відбулося в межах строку досудового розслідування, а тому день повторного ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а саме 25 жовтня 2021 року, відповідно до вимог ст. 219 КПК України також не включається у строки, передбачені цією статтею. Враховуючи викладене, останнім днем строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є 26 жовтня 2021 року.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.
Відповідно до штампу вихідної кореспонденції № 04/52-5457 ВИХ-21, який міститься на супровідному листі до обвинувального акту у кримінальному провадженні              № 42021042010000123 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, зазначений обвинувальний акт направлено з Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра до Індустріального районного суду        м. Дніпропетровська та отриманий судом відповідно до штампу вхідної кореспонденції - 26 жовтня 2021 року.
Проте, постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції вказаних обставин не врахував, та не надав їм належної оцінки. Також апеляційний суд не надав оцінки доводам прокурора про те, що зміна раніше повідомленої підозри від 20 жовтня     2021 року, ознайомлення ОСОБА_6 та його захисників 25 жовтня 2021 року з матеріалами кримінального провадження після зміни підозри, а також складання і затвердження обвинувального акту та його направлення до суду відбулися в межах строку досудового розслідування, чим допустив порушення ст. 419 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані порушення, належним чином виконати всі вимоги процесуального закону.
З огляду на допущені апеляційним судом порушення, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам прокурора, наведеним у касаційній скарзі, зокрема, щодо безпідставності висновку місцевого суду про неналежне повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування через кур`єрську службу «ТВІН-ДМ» та мобільний застосунок «Вайбер», оскільки в такому випадку буде відсутній предмет апеляційного розгляду. Наведеним обставинам має бути надана оцінка після усунення зазначених порушень під час нового розгляду судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3