ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 404/1069/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1      
на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда   від  25.01.2023  року, (суддя суду першої інстанції Кулінка Л.Д.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в адміністративній справі № 404/1069/22 за позовом ОСОБА_1  до Державної служби з безпеки на транспорті, третя особа: Старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислав Олегович  про визнання протиправною  та скасування   постанови по справі про адміністративне правопорушення,
УСТАНОВИВ:
          14.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме: серії ВМ № 00009206 від 28.01.2022, серії ВМ № 00006261 від 06.01.2022, серії ВМ №  00009207.
           07.04.2022 Кіровський районного суду міста Кіровограда ухвалою роз`єднав позовні вимоги у цій справі, шляхом виділення в самостійне провадження, зокрема, вимоги про визнання протиправною та скасування постанови  у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00006261 від 06.01.2022, яка є предметом розгляду в цій адміністративній справі.
          В обґрунтування вимог позову в частині, що стосується цього провадження, позивач посилався на недоведеність мотивів прийняття відповідачем постанови серії ВМ № 00006261 від 06.01.2022 дійсним обставинам справи. Позивач наголошує, що ним не порушено вимог ПДР України, не допущено перевищення вагових параметрів вантажу, які б призвели до надмірного навантаження на здвоєні вісі автомобіля. Крім того, позивач зазначає, що згідно відомостей ТТН, перевищення навантаження вантажу не існувало.
          Кіровський районний суд міста Кіровограда рішенням від 25.01.2023 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.  
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не   підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.01.2022  посадовою особою відповідача було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00006261, відповідно до якої 10.11.2021 за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область зафіксований транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , рух якого відповідальною особою допущено із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5% (4.003 тон).
На підставі вищевикладеного, посадова особа відповідача притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн, відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП України.
Правомірність та обґрунтованість прийняття постанови від 06.01.2022 серії ВМ № 00006261 є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відпровідно до ч.2   ст.132-1 КУпАП    за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
          Статтею 33 Закону України “Про автомобільні дороги” передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
          Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174   (в редакції   постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 623).
          Встановлені обставини справи свідчать, що відповідач ухвалюючи постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.01.2022 серії ВМ № 00006261 виходив з того, що позивач як відповідальна особа – керівник юридичної особи, яка є власником транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням навантаження вантажу на здвоєну вісь, чим порушив вимоги ст. 22-5 ПДР України.
          Як видно з інформаційної картки ГВК системою зафіксовано такі вагові параметри автомобіля MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , вага/габарит 45.485, навантаження на 2 вісь 12373, 3 вісь 7630, відповідно навантаження на здвоєні осі становить 20003 кг (12373 кг + 7630 кг), що є більшим нормативного показника, який становить 16 т. 
          Суму надмірного навантаження на звдоєні осі транспортного засобу, з урахуванням похибки 16%, встановлено наступним чином: (20003-16000-16%х20003) / 16000)х100% = 5%.
          Таким чином, колегія суддів констатує правомірність визначення посадовою особою відповідача розміру навантаження на здвоєні осі автомобіля, з урахуванням параметрів встановлених в автоматичному режимі при ГВК.
          Доводи позивача з приводу того, що параметри навантаження відповідачем визначено неправильно з посиланням на відомості ТТН вантажоперевізника суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ТТН не містить показників навантаження на звоєні осі автомобіля, отже не спростовує показників зважувальних приладів контролю.
          Доводи позивача з приводу того, що він не є відповідальною за перевезення вантажу особою, відтак не повинен нести відповідальність на підставі ст. 132-1 КУпАП, адже автомобіль переданий в аренду іншій юридичній особі, суд вважає необгрунтованими з огляду на те, що відповідно до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою   статті 1222, частинами другою і третьою   статті 1321   цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
          Позивачем не надано до суду доказів того, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу. Тому, саме позивач, як фізична особа – керівник юридичної особи – власника транспортного засобу (що останнім не спростовується) повинен нести відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
          З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
          Колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції не існує.
          Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2023 в адміністративній справі № 404/1069/22 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук