П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 540/1058/22	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі   за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії 
                        
ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у розмірі 76% з суми грошового забезпечення у розмірі 47 979,06 грн. без обмеження її максимальним розміром пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 76% з суми грошового забезпечення у розмірі 47 979,06 грн., з урахуванням проведених раніше виплат, без обмеження її максимальним розміром пенсії.
В обґрунтування позову зазначалось, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон 2262-XII), призначену з 02.02.2005 р. у розмірі 73% грошового забезпечення, з 21.11.2006 перерахована у розмірі 76% грошового забезпечення. ГУ ПФУ в Херсонській області відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 р. у справі № 766/16781/16-а перерахувало розмір пенсії позивача та на підставі ч. 2 ст. 13 Закону 2262-XII розмір зменшено до 70 % від суми грошового забезпечення. 
Не погоджуючись із такими діями позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із вимогою провести відповідний перерахунок та здійснити виплату належної йому пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення, проте законні вимоги позивача Головним управлінням проігноровані.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Одеса, позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, ГУ ПФУ в Херсонській області                   надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Доводами апеляційної скарги зазначено, що на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 р. у справі № 766/16781/16-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 р., Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача в межах покладених зобов`язань. При перерахунку пенсії застосовано чинну норму статті 13 Закону 2262-XII щодо максимального відсотка сум грошового забезпечення – 70%. 
Апелянт звертає увагу суду, що мотивувальна та резолютивна частини судового рішення у справі № 766/16781/16-а не містить вказівок і зобов`язань щодо відсотка сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку та виплати пенсії. Таким чином, Головним управлінням було перераховано пенсію ОСОБА_1 у межах покладених зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку. 
Крім того, апелянт зазначає, що обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі – Закон №3668-VI); позивачу здійснено перерахунок та виплату пенсії в період дії загальної норми ч. 1 ст. 2 Закону №3668-VI, тому до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вищезгаданої статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Позивачем відзив на апеляційну скаргу не надано.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону 2262-XII, призначену з 02.02.2005 р. у розмірі 73% грошового забезпечення, з 21.11.2006 перерахована у розмірі 76% грошового забезпечення. ГУ ПФУ в Херсонській області відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 р. у справі № 766/16781/16-а перерахувало розмір пенсії позивача та на підставі ч. 2 ст. 13 Закону 2262-XII розмір зменшено до 70 % від суми грошового забезпечення.
Судом також встановлено, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року у справі № 766/16781/16-а, яка набрала законної сили 17.05.2017 року, визнано  за позивачем   право на перерахунок пенсії з наступних видів грошового забезпечення, в розмірі 47979,06 грн., а саме: посадовий оклад – 1310 грн.; оклад за спеціальне звання - 130 грн.; надбавка за вислугу років 30% - 576 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 40% - 1008 грн.; надбавка за таємність 196.5 грн.; надбавка за безперервну службу 90 % - 2898 грн.; премія 33,3% - 2037,29 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення 2844,51 грн.; грошова винагорода 36978,76 грн.
На виконання вказаних рішень відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу в розмірі 70% грошового забезпечення, а також з урахуванням ст. 43 Закону 2262-XII, розмір пенсії на виконання судового рішення до виплати відповідачем обчислено у максимальному розмірі.
Не погоджуючись з таким перерахунком позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак  листом від 08.02.2022 року (а.с.8-10) відповідач на звернення позивача стосовно виконання судового рішення, повідомив позивача, що: Головним управлінням було перераховано розмір пенсії позивача на виконання рішення суду у справі  № 766/16781/16-а у межах покладених зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку.  Також повідомлено, що обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від                     8 липня 2011 року № 3668-VI. 
Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у перерахунку пенсії у розмірі 76% з суми грошового забезпечення у розмірі 47979,06 грн. без обмеження її максимальним розміром пенсії, позивач звернувся до суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ, яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно зі ст. 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно зі ст. 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(далі - Порядок №45).
Згідно з п. 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Грошове забезпечення було підвищено постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"(далі - Постанова №704).
Як встановлено судом, з 24.03.1998 року позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії позивача складав 85% грошового забезпечення. З 01.01.2003 розмір пенсії позивачу перерахований та склав 90% грошового забезпечення. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від  18 січня 2022 року по справі №540/4279/20 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 в розмірі 70% грошового забезпечення, а також з урахуванням ст. 43 Закону №2262-ХІІ, розмір пенсії на виконання судового рішення до виплати відповідачем обчислено у максимальному розмірі.
Так, ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції станом на час призначення позивачу пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів. 
Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80".
Положеннями пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII (далі – Закон №1166-VII) внесено зміни у частину 2статті 13 Закону №2262-XII, згідно з якими цифри "80" замінено цифрами "70".
Тобто, зміна встановленого максимального розміру пенсії для її перерахунку здійснювалася після призначення позивачу пенсії і саме змінена редакція статті 13 Закону №2262-XII була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії, пенсія позивача обчислювалась, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідача були відсутні підстави  для відмови у проведенні  перерахунку пенсії позивача з посиланням на новий  механізм    обчислення пенсії згідно  норми  ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, оскільки зазначений механізм  застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, оскільки відсоток грошового забезпечення є сталим та визначається в момент прийняття рішення щодо призначення пенсії військовослужбовцю та не може зменшуватися в подальшому при перерахунках соціальної виплати. В іншому випадку правовий статус позивача буде погіршено, що суперечитиме статті 22 та 58 Конституції України. 
Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 р. у справі    № 240/5401/18.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним  висновок суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача в частині зменшення відсотку грошового забезпечення при перерахунку пенсії. 
Щодо доводу апелянта про правомірність обмеження розміру пенсії позивача, колегія суддів зазначає наступне.  
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016 року) у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
В свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року                            №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від                 06 грудня 2016 року № 1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч. 7 ст. 43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Проте, на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а саме станом на 01.01.2017 року, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016 року Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.
Набрання чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII автоматично не відновлює дію ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.
Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 року є такими, що втратили чинність.
Тому, колегія суддів приходить до висновку, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Правова позиція суду у даній справі відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від                     17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі                                 № 522/16881/17.
В контексті спірного питання, колегія суддів звертає увагу і на те, що ст.11 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання як такі, що мають пріоритетне значення з тих підстав, що профільно регулюють умови, норми і порядок пенсійного забезпечення зокрема громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі. 
Визнання неконституційним ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII з 20.12.2016 року не створює правових підстав для застосування положень ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону № 2262-XII, оскільки в іншому випадку порушується принцип верховенства права та погіршується правовий статус військовослужбовців, що отримують пенсійні виплати відповідно до Закону № 2262-XII. 
Відтак, судова колегія вважає, що застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття               рішення Конституційного Суду України, яким фактично встановлено, що обмеження             пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо обмеження призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Водночас, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові по справі № 580/234/19, оскільки висновки вказаної постанови стосуються призначення пенсій згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», тоді як у даному випадку пенсія позивачу призначена згідно із Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Отже, перерахунок і виплата пенсії позивачу з обмеженням граничного розміру пенсії є таким, що не ґрунтується на законі, адже звужує обсяг прав позивача та позбавляє його права на соціальний захист у повному обсязі як то передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини, а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області   – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року – залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Суддя-доповідач:                                                                                           Л.Є. Зуєва

Суддя:                                                                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                                             І.О. Турецька