ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/18914/22	
                                                                                Суддя І інстанції – Коренев А.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Ясенової Т.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 09.07.2019 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року позовну заяву задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робі, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 09.07.2019 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів  роботи позивача з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, оскільки атестація робочого місця на підприємстві, в якому працював позивач, не проведена. Скаржник також вказує на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , з 09.07.2019 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами (далі - Закон України 1058-ІУ).
11 жовтня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації щодо призначення пенсії.
Листом від 17 жовтня 2022 року відповідач повідомив, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становив 51 рік: страховий стаж з урахуванням роботи по Списку № 1 (Список №1 - 17 років б місяців 1 день) - 34 роки та додаткові роки по Списку № 1 — 17 років.
Страховий та пільговий стаж розрахований відповідно до наданих документів та даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу роботи по Списку № 1 зараховано всі періоди роботи відповідно до довідок від 02.08.2019 № 023-1790, № 023-1791, № 023-1792, № 023-1793, № 023-1794, виданих ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", окрім періодів відволікань від основної роботи (з 01.01.1997 по 08.01.1997, з 01.01.1998 по 16.01.1998, з 27.05.1999 по 31.05.1999, 01.07.1999, 31.12.2001, з 01.01.2002 по 07.01.2002, 07.02.2003, з 01.01.2005 по 10.01.2005, 01.01.2006, 01.01.2007, з 01.01.2008 по 26.01.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, 01.06.2010, 01.09.2010, з 01.11.2010 по 04.11.2010, 01.05.2011, з 01.08.2011 по 10.08.2011, 01.09.2011, з 01.10.2011 по 05.10.2011, 01.06.2013, 01.07.2013, 01.09.2013, 01.10.2013, з 01.09.2014 по 03.09.2014, 01.11.2014, 01.09.2015, з 01.05.2017 по 28.05.2017, з 01.06.2017 по 28.07.2017) та періодів, в яких не було проведено атестації робочого місця за умовами праці (з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, 3 29.12.2011 по 25.12.2012).
З 01.02.2022 Позивачем проведено перерахунок пенсії згідно поданої заяви від 14.02.2022 року та наданої пільгової довідки.
До пільгового стажу роботи по Списку № 1 зараховано всі періоди роботи відповідно до довідки від 10.02.2022 № 023-344, виданої ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".
Після перерахунку загальний страховий стаж становить 51 рік 3 місяці 1 день: страховий стаж з урахуванням роботи по Списку № 1 (Список №1 - 17 років 9 місяців 18 днів) - 34 роки 3 місяці 1 день та додаткові роки по Списку № 1 - 17 років.
Позивач, не погодившись із незарахуванням відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат", звернувся з позовом до суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Отже своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, є необхідним лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Уточнююча довідка з підприємства надається лише у випадку відсутності записів у трудовій книжці.
Як уже зазначалось вище, відомостями трудової книжки позивача підтверджено, що останній працював з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат" за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, і це не є спірним між сторонами. Вказані записи виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців.
Разом з тим, трудова книжка позивача не містить відомостей щодо проведених на підприємстві атестацій робочого місця позивача.
Натомість, пільговий стаж роботи позивача в період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року за професією «обробник поверхневих дефектів металу» згідно Списку № 1 підтверджується за результатами атестацій робочих місць, затверджених постановами адміністрації та профспіпкового комітету комбінату про атестацію робочих місць за умовами праці від 20.10.1994 р. № 813, від 15.12.2001 р. № 1269 та від 29.12.2006 р. № 992.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Матеріали справи містять докази підтвердження наявності у позивача пільгового стажу за спірні періоди роботи. Позивачем доведено факт роботи за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Отже, твердження відповідача про те, що пільговий стаж підтверджується лише за наслідками атестації робочих місць і не може бути зарахований, якщо атестація проведена підприємством несвоєчасно, суд вважає безпідставним та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи скаржника є необґрунтованими і ним при призначенні пенсії порушено право позивача на включення періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012  у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» до пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Щодо вирішення питання про пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд апеляційної інстанції, зазначає, що особа, якій призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Списку №1, не спроможна самостійно визначити помилку в не зарахуванні відповідного стажу для призначення пенсії. Лише після звернення такої особи до пенсійного органу, така особа може одержати інформацію про порушення її права.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
З огляду на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.10.2022 року №0400-010304-8/105871, а з позовом звернувся до суду 22.11.2022 року, то ОСОБА_1 було дотримано, встановлений ч.2 ст. 122 КАС України, строк звернення до суду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки пенсійний орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначені законами та Конституцією України.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 11 квітня 2023 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова