П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/9139/22	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Шевчук О. А., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Годжи Транс 2004 ЕООД» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2022 року ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» звернулося до суду першої інстанції з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №313261 від 13.10.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 680 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» зазначило, що під час здійснення державного контролю дотримання умов безпечного, якісного й ефективного перевезення вантажів, відповідач недотримувався Закону України «Про автомобільний транспорт», Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів)на автомобільному транспорті.     
Крім того, позивач наголошував на тому, що його не повідомили про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, внаслідок чого товариство було позбавлено можливості надати відповідні пояснення з приводу стверджуваного порушення.
Таким чином, на думку позивача, застосування контролюючим органом адміністративно-господарського штрафу не може вважатись правомірним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року, ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно – господарського штрафу №313261 від 13.10.2021.
Також суд стягнув з Державної служби в України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ТзОВ Годжи Транс 2004 ЕООД судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 85,50 грн.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач розглянув справу про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» без участі позивача, та без належного повідомлення його про час і місце розгляду справи, що, відповідно, позбавило його права брати участь у розгляді справи з метою свого захисту, надання письмових доказів, та пояснень щодо виявлених під час перевірки порушень, встановлених у Акті перевірки.
Як вважав суд, спірна постанова не відповідає критеріям, визначеним частини 2 статті 2 КАС України, зокрема, прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував, що допущене ним процедурне порушення в частині неповідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи про автомобільний транспорт не є істотним та не може бути підставою для скасування прийнятої постанови. 
Апелянт наголошує на тому, що актом проведення перевірки №307407 від 03.09.2021 підтверджується виявлене порушення, зокрема підтверджується, що водій, під час проведення перевірки, не надав реєстраційних листків режимів праці та відпочинку, а тому оскаржувана постанова, прийнята за наслідком належно встановленої події правопорушення. 

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) надає право здійснити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи.

На підставі направлення на рейдову перевірку співробітниками державного контролю та нагляду на вантажному транспорті проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час міжнародних автомобільних перевезень вантажів відносно т/з DAF/SCHWARZMULLER номерний знак НОМЕР_1 /С3405ЕС, належного ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД».
За результатом вказаного контрольного заходу складений акт проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 03.09.2021 №307407 (а.с.7 зв. бік).
Перевіркою встановлено, що на автошляху М-16 Одеса – Кучурган 12 км.+50 м. водій вищезазначеного транспортного засобу відмовився від контролю, а саме, не надав доступ до цифрового тахографа для зчитування інформації про роботу та відпочинок водія за період з 03.09.2021 року по 06.08.2021 року.
Також установлено, що у водія ОСОБА_1 відсутня картка до цифрового тахографа у другому слоті, чим порушено абзац 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На підставі вищезазначеного акту перевірки, 13.10.2021 виконуючий обов`язки начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №313261.
За вказаною постановою, на підставі частини 1 абзацу 11 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» накладено штраф у розмірі 680 грн. (а.с.10).
Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Відповідно до статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III ( далі - Закон № 2344-III ) основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Згідно положень частини 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до статті 48 Закону Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
За приписами частини 8 статті 53 Закону № 2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Абзацом 11 частини   1 статті 60 Закону № 2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567).
Згідно з пунктом 12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Пунктом 13 Порядку №1567 визначено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Відповідно до вимог пункту 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
В пункті 15 Порядку №1567 визначено, що під час рейдової перевірки перевіряються, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до статті 18 Закону № 2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Отже, в розумінні зазначеної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем, незалежно від протяжності маршрутів, а також від виду перевезення - внутрішнього чи міжнародного.
Як встановлено матеріалами справи, підставою для застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій стала та обставина, що водій ОСОБА_1 не надав доступ до цифрового тахографа для зчитування інформації про роботу та відпочинок водія за 03.09.202 по 06.08.2021, у нього відсутня картка до цифрового тахографа у другому слоті, що є порушенням частини 1 абзацу 11 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Скасовуючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції не надавав оцінку наявності чи відсутності факту правопорушення, а зазначив про наявність процедурних порушень з боку відповідача під час накладення адміністративного стягнення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Так, відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Пунктами 25, 26 Порядку №1567 унормовано, що справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Наведені приписи кореспондуються з вимогами статті 280 КУпАП, якою визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів на підставі проведеного аналізу процедури розгляду справи про порушення приходить до висновку, що право особи на участь у розгляді її справи прямо передбачена приписами Порядку №1567 та є необхідною складової реалізації права особи на захист.
На думку колегії суддів, участь суб`єкта господарювання у розгляді справи спрямована на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно нього і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. 
Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.
Матеріалами справи встановлено, що доказів, які підтверджують повідомлення ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту, контролюючим органом, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, не надано.
Наведене свідчить про те, що відповідач діяв протиправно, з порушенням принципів рівності та змагальності, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, тому судова колегія не може погодитись з доводами апелянта, що вказане порушення процедури є формальним та не впливає на правомірність оскаржуваної постанови. 
Водночас, слід зазначити, що не дотримання посадовими особами органу державного контролю вищезазначених приписів законодавства, порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб`єкта господарювання, та як наслідок порушує права останнього в межах спірних адміністративних правовідносин.
Таким чином, слід констатувати, що вина позивача у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке встановлена абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», не доведена належними доказами та наявні суттєві порушення процедури накладення штрафних санкцій, а відтак суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.
На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки порушення встановленого правового механізму забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративно-господарської відповідальності нівелювали об`єктивний і справедливий розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а отже, виключають наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення та наявності вини особи у його вчиненні.
Крім того, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 22.05.2020 у справі за № 825/2328/16 в якій зазначено, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом, оскільки правовідносини у справі що розглядалась Верховним Судом та даній адміністративній справі не є тотожними, а тому наведені висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції. 

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.
Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Годжи Транс 2004 ЕООД» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

          Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

          суддя                                                                                           О. А. Шевчук

          суддя                                                                                           Л. П. Шеметенко

          Повне судове рішення складено 06.04.2023.