ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2023 р.	Справа № 440/9787/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Лещинської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 (суддя: О.В. Гіглава, м. Полтава) по справі №  440/9787/22
за позовом           ОСОБА_1  
до          Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Юлії Василівни                  
про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі по тексту – відповідач), в якому просить суд:
- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №68690829 про стягнення виконавчого збору в розмірі 94546,57 грн. від 18.02.2022;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. про відкриття виконавчого провадження №68690829 про стягнення виконавчого збору в розмірі 94546,57 грн. від 18.02.2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження №68690829 про стягнення виконавчого збору в розмірі 94546,57 грн. від 18.02.2022 є протиправною, оскільки стягнення виконавчого збору без реального стягнення боргу створює умови для сплати боржником подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. У спірному випадку державний виконавець не вчинив жодних дій та не здійснив стягнення по виконавчому провадженню №67557662 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2309, а тому у нього не було підстав для стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн., визначеного у постанові від 18.11.2021 по виконавчому провадженню №67557662 та спірній постанові про відкриття виконавчого провадження №68690829 від 18.02.2022, а рівно і постановах про стягнення виконавчого збору у розмірі 9454,66 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 315,00 грн. по виконавчому провадженню №68690829.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 по справі № 440/9787/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, Полтавська область, 36004, ідентифікаційний код 34963007), старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. (вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, Полтавська область, 36004) про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.
Позивач не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 по справі № 440/9787/22 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що державний виконавець не вчиняв дії та не здійснював стягнення по виконавчому провадженню №67557662 з примусового виконання виконавчого напису № 2309 про звернення стягнення на нерухоме майно, а тому у нього не було підстав для стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн., визначеного у постанові від 18.11.2021 по виконавчому провадженню №67557662 та спірній постанові про відкриття виконавчого провадження №68690829 від 18.02.2022, а рівно і постановах про стягнення виконавчого збору у розмірі 9454,66 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 315,00 грн. по виконавчому провадженню №68690829. 
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
За приписами  ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями  273 - 277,  280 - 283,  285 - 289  цього  Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1  ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2  ст. 268 КАС України).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 18.11.2021 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67557662 з примусового виконання виконавчого напису №2309, виданого 05.08.2019, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , з боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) на користь стягувача АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 16).
У рамках виконавчого провадження №67557662 18.11.2021 та 24.11.2021 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. були винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт майна боржника відповідно (а.с. 17-18).
16.02.2022 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №67557662 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (за заявою стягувача) (а.с. 21).
При цьому, 16.02.2022 у виконавчому провадженні №67557662 старший державний виконавець виніс також постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн. (а.с. 19).
У подальшому, 18.02.2022 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68690829 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн., виданої 16.02.2022 ВП№67557662, з боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави (а.с. 26).
У рамках виконавчого провадження №68690829 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. 18.02.2022 були винесені також постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 27-28).
Не погодившись з прийнятою 18.02.2022 державним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження №68690829 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн., прийнятої 16.02.2022 у ВП№67557662, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при виведенні чинної та не скасованої постанови від 16.02.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №67557662 в окреме виконавче провадження шляхом винесення 18.02.2022 постанови про відкриття виконавчого провадження №68690829 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн., прийнятої 16.02.2022 ВП№67557662, діяв в межах, у спосіб та порядок, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі по тексту - Закон № 1404-VIII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту – Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно зі статтею 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частини перша статті 27 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини другої цієї ж статті Закону №1404-VIII (у редакції, чинній з 28 серпня 2018 року), виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
На підставі пункту 8 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Розрахунок нарахування виконавчого збору обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1,3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
На підставі частини третьої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Так, судовим розглядом встановлено, що 18.11.2021 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67557662 з примусового виконання виконавчого напису №2309, виданого 05.08.2019, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 , з боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) на користь стягувача АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 16).
16.02.2022 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №67557662 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (за заявою стягувача) (а.с. 21).
При цьому, 16.02.2022 у виконавчому провадженні №67557662 старший державний виконавець виніс також постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн. (а.с. 19).
У подальшому, 18.02.2022 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68690829 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 94546,57 грн., виданої 16.02.2022 ВП№67557662, з боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави (а.с. 26).
У рамках виконавчого провадження №68690829 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. 18.02.2022 були винесені також постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 27-28).
Відтак, колегія суддів зазначає, що відповідачем при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору було дотримано вимоги статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".
Стосовно посилань позивача на те, що виконавчий збір стягується лише за фактичного стягнення державним виконавцем коштів чи вчиненням ним дій, які призвели до стягненню з боржника сум заборгованості, колегія суддів відноситься критично, оскільки відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.
Крім того, колегія судді звертає увагу на те, що частина друга статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині другій статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".
Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.
Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 18.02.2022, тобто після 28.08.2018.
Указане спростовує доводи позивача щодо відсутності підстав у державного виконавця для стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, оскільки спірне виконавче провадження відкрито та спірна постанова про стягнення виконавчого збору винесена під час дії вказаної редакції.
Також, помилковим є посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, з огляду на те, що постанова про стягнення виконавчого збору у вказаній справі була прийнята до внесення змін до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Аналогічна правова позиція була наведена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2023 року у справі №160/1389/22 та від 11 серпня 2022 року у справі №640/23271/21, в яких також зазначено, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.
Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Архипенко Ю.В. про відкриття виконавчого провадження №68690829 про стягнення виконавчого збору в розмірі 94546,57 грн. від 18.02.2022 ґрунтується на вимогах Закону України "Про виконавче провадження", підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 по справі №  440/9787/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова