ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/98/23  Номер провадження 33/814/1039/23	Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Чемерис А.К.,
Захисника - адвоката Охмака В.І.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Охмака Валентина Івановича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 18 грудня 2022 року о 01:23 год. в м. Кременчуці по вул. Насосна, 37, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Охмак В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити. 
В апеляційній скарзі посилається на відсутність доказів керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом.
Також вказує, що суд взяв до уваги письмові пояснення свідків щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, проте вказані свідки не можуть підтвердити, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля, а отже їхні пояснення не повинні братися судом до уваги та розцінюватись як належні докази вчиненого правопорушення. 
Окрім того, в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що правопорушник та його захисник не приймали участь в судовому засіданні 06.02.2023, а копію постанови ОСОБА_1 отримав 20.03.2023, після чого одразу була подана апеляційна скарга.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.
Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 та його захисник не приймали участь в судовому засіданні 06.02.2023 під час розгляду справи, а копію постанови ОСОБА_1 отримав на пошті 20.02.2023, після чого 23.02.2023 до канцелярії місцевого суду була подана апеляційна скарга.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є:
постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №516078 щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія;
протокол серії НОМЕР_2 складений 18.12.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ; 
протокол про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП;
пояснення свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння,
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,
записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля;
рапорт поліцейського.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані як притягнутим ОСОБА_1 , так і його захисником Охмаком В.І.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи в сукупності зібранні по справі докази, можливо дійти висновку про їх відповідність стандарту доказування «поза розумним сумнівом». 

Так, приєднані до справи відеозаписи з службових бодікамер є належними доказами, які засвідчують перебіг подій скоєного правопорушення. 
Зокрема, з відеозапису відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 в комендантську годину, який не зупинився на вимогу проблискових маячків поліцейського авто, в зв`язку з чим службовий екіпаж був вимушений наздоганяти вказаний транспортний засіб, який вдалося зупинити за допомогою блокування його подальшого руху поліцейським автомобілем. 
Під час перевірки документів у водія було виявлено відсутність у нього як посвідчення водія, так і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому водій відмовлявся називати свої дані та під час спілкування з поліцейським повідомив, що «Выехали за пивом. Трошки выпил, ехал» (01:25-01:26 год.). 
В подальшому до водія було застосовано кайданки та доставлено до поліцейського відділку для встановлення його особи. 
В зв`язку з явними ознаками алкогольного сп`яніння водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погоджувався лише в присутності адвоката. На пропозицію проїхати до медичного закладу для проходження огляду також відмовився.
Після залучення двох свідків, ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарняному закладі (02:14 год.).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та фактично зводяться до заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Разом з тим, вказані доводи щодо недоведеності факту керування транспортним засобом не беруться судом до уваги, оскільки повністю спростовуються долученими до справи відеозаписами та особистими поясненнями ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським, про що зазначено вище.
Крім того, доказом факту керування є постанова БАБ №516078 про притягнення ОСОБА_1 саме як особи, яка керувала транспортним засобом без посвідчення водія до відповідальності за ст. 126 КУпАП, яка останнім не оскаржувались у визначеному положеннями КАСУ порядку. 
Довід апеляційної скарги щодо відсутності підстав брати до уваги пояснення свідків, оскільки останніми не доводиться факт керування ОСОБА_1 автомобілем - не заслуговує на увагу, враховуючи, що вказані свідки були залучені працівниками поліції в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП для проведення процедури огляду водія на стан сп`янінні, про що останні і надали свої пояснення. 
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику Охмаку Валентину Івановичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Крюківського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року як припушений з поважних причин. 
Апеляційну скаргу захисника Охмака Валентина Івановича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Крюківського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна