П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/17682/22	

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача - Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУПФУ), у якому просив: визнати протиправними дії ГУПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 77 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року, щодо відмови здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 року по дату перерахунку пенсії, щодо відмови в нарахуванні і виплаті компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої нарахованої ОСОБА_1 пенсії згідно з Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»; зобов`язати ГУПФУ  здійснити з 01.12.2019 року новий перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеній у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів, здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 року по дату перерахунку, нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії за весь період з 01.12.2019 року до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії згідно з Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії ГУПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 77 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року; зобов`язав ГУПФУ  здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів, здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 року по дату перерахунку. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ, в листопаді 2010 року був звільнений у відставку, вислуга років становила 29 років. 
Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу призначена пенсія за вислугу років, при цьому розмір пенсії встановлений 77 % грошового забезпечення, оскільки вислуга років становила 29 років.
06 травня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом по справі 420/25579/21 постановлено рішення, яким зобов`язано ГУПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» №33/28-2096 від 10.08.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Зазначене рішення набрало законної сили 13 червня 2022 року.
На виконання рішення суду ГУПФУ в серпні 2022 року був зроблений перерахунок пенсії ОСОБА_1 ..
При проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 року розмір пенсії був обчислений з 70% грошового забезпечення (а не 77%, як при призначенні пенсії).
07 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням надати інформацію про підстави невиплати всієї суми нарахованої пенсії та надати копії перерахунків пенсії з 01.12.2019 року та розрахунку доплати пенсії за період з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку, які були здійснені на виконання рішення суду Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 року по справі 420/25579/21.
28 вересня 2022 року позивач отримав відповідь ГУПФУ, з якої вбачається, що згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
08 жовтня 2022 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою з проханням виплатити суму всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 року по дату перерахунку, та здійснити виплату компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум нарахованої пенсії.
16 листопада 2022 року позивач отримав відповідь ГУПФУ, в якій відповідач відмовив виплатити суму всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 року по дату перерахунку та здійснити виплату компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум нарахованої пенсії, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов в частині, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Таким чином, призначена та виплачувана позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 77% грошового забезпечення не підлягала зменшенню під час проведення перерахунку його пенсії 01.12.2019 року (яке відбулось внаслідок зміни видів та розмірів грошових виплат відповідної категорії військовослужбовців), адже це не передбачено законом.
Поряд з цим, судом було зазначено, що основними умовами для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050 та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та факт виплати нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Суд зауважив, що за встановленими обставинами, спір щодо нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату пенсії у цій справі відсутній, оскільки відповідач ще не нарахував та не виплатив донараховану частину пенсії. Пунктом 5 Порядку встановлено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені при здійсненні такого перерахунку.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, а тому колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає вищезазначені висновки суду першої інстанції (в частині досліджуваних) правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
Згідно до ст.2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: 
пенсії; 
соціальні виплати; 
стипендії; 
заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. 
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за 
який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону).
Згідно з пунктом 3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 р. N159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
З аналізу наведеного вбачається, що діюче законодавство передбачає обов`язок установи (організації) по виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати виключно у випадку порушення строків виплати повноважній особі доходів, які не мають разового характеру, зокрема пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
При цьому, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, а компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення (правова позиція висловлена Верховним судом від 20.02.2018 р. по справі №522/5664/17).
Поряд з цим, з матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем не було проведено виплату заборгованості пенсії, ГУПФУ в листі від 16 листопада 2022 року було зазначено лише про проведення перерахунку пенсії та її виплату з вересня 2022 року. 
Більше того, у вказаному ж листі ГУПФУ зазначено, що виплата заборгованості за рішенням суду буде здійснена (тобто в майбутньому, на думку суду) в межах бюджетних асигнувань, і саме з вказаної (яка повинна бути виплачена) заборгованості повинна бути нарахована ГУПФУ спірна компенсація, в разі не виплати якої є підстави для звернення за позовом до суду щодо виплати компенсації.
Вказані висновки також узгоджуються з практикою Верховного Суду.
Так, у постанові від 20.04.2023 року у справі №  200/11746/19-а зазначено, що: «60.  Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
61.  Вказане питання вже розглядалося Верховним Судом. Так, у постанові від 24 січня 2023 року у справі № 200/10176/19-а сформульовано висновки про те, що оскільки позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді індексації страхової виплати, то позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат є передчасними, а відтак правові підстави для їх задоволення відсутні.».
Також, у постанові від 07.06.2023 року у справі №  200/299/21-а касаційним судом зазначено, що: «Згідно із пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зміст зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.04.2020 у справі №200/11292/19-а, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, від 20.04.2023 у справі №200/11746/19-а, та від 18.05.2023 у справах № 200/14129/19-а і № 200/14127/19-а.».
На підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо спірних правовідносин, які було досліджено апеляційним судом.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко    О.А. Шевчук