УХВАЛА
15 травня 2023 року 
м. Київ
справа № 400/636/22
адміністративне провадження № К/990/17096/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 400/636/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому позивач просив:
- визнати протиправними дiї ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови позивачу у пiдготовцi та наданнi до Головного управлiння Пенсійного фонду України в Миколаївськiй областi довiдки про розмiр його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 i 63 Закону України вiд 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсiйне забезпечення осiб, звiльнених з вiйськової служби, та деяких iнших осiб", положень постанови Кабiнету Mіністрів України вiд 30.08.2017 №704 "Про грошове забепечення вiйськовослужбовцiв, осiб рядового i начальницького складу та деяких iнших осiб", iз обов`язковим зазначенням вiдомостей про iндексацiї грошового забезпечення, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розмiру його пенсiї;
- зобов`язати відповідача пiдготувати та надати до Головного управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївськiй областi нову довiдку про розмiр грошового забезпечення позивача, станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 i 63 Закону України "Про пенсiйпе забезпечення осiб, звiльнених з вiйськової служби, та деяких iнших осiб" від 09.04.1992 №2262-XII, ст. 9 Закону України "Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв їх сiмей" від 20.12.1991 №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабiнету Miністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб рядового i начальницького складу та деяких iнших осiб", iз обов`язковим зазначенням вiдомостей про iндексацiї грошового забезпечення, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного poзмipy його пенсiї;
- відповідно до ч. 2 ст. 371 КАС України допустити до негайного виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду за адміністративною позовною заявою позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області;
- відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, у встановлений судом строк, подати до суду звіт щодо виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду за адміністративною позовною заявою позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 відмовлено у відкритті провадження у справі. 
Не погодившись з судове рішення суду першої інстанції, позивач оскаржив ухвалу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022 ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 скасовано, а справу №400/636/22 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За наслідками продовженого розгляду справи, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправними дiї ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у пiдготовцi та наданнi до Головного управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївськiй областi довiдки про розмiр його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 i 63 Закону України вiд 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсiйне забезпечення осiб, звiльнених з вiйськової служби, та деяких iнших осiб", положень постанови Кабiнету Mіністрів України вiд 30.08.2017 №704 "Про грошове забепечення вiйськовослужбовцiв, осiб рядового i начальницького складу та деяких iнших осiб", iз обов`язковим зазначенням вiдомостей про iндексацiї грошового забезпечення, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розмiру пенсiї. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову (оновлену) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри індексації грошового забезпечення, для подальшого перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 було залишено без руху.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 відмовлено ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні повторного клопотання про відстрочення сплати судового збору на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року по справі №400/636/22, та продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 повернуто скаржнику. 
Вважаючи ухвалу такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального закону, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Перевіряючи правильність висновків суду апеляційної інстанції та обґрунтованість доводів касаційної скарги, Верховний Суд керується такими мотивами.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Своєю чергою предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги відповідачу.
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження ухваленого у цій справі судового рішення у касаційному порядку можливе тільки у тому разі, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що П`ятим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу повернуто з тих підстав, що у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.
При цьому, колегія суддів зауважила, що обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, відстрочення чи розстрочення такої сплати відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI.
Таким чином, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.
Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.
На думку колегії суддів тривале остаточне невирішення питання щодо прийнятності апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 ставить позивача у стані правової невизначеності.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що апелянт у строки, встановлені ухвалою суду, недоліки апеляційної скарги не усунув, підстави для повторного продовження скаржнику строку усунення недоліків апеляційної скарги відсутні, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 КАС України, тому вона підлягає поверненню відповідачу.
Дослідивши встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, а також наведені аргументи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
Отже, аналіз правових норм та обставин справи дає колегії суддів можливість зробити висновок, що підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі немає.
Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 400/636/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                           С.Г. Стеценко

                                                                                          Л.В. Тацій

                                                                                          Т.Г. Стрелець