УХВАЛА

01 червня 2023 року 
м. Київ

справа № 215/3518/21
адміністративне провадження № К/990/36998/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
15 грудня 2022 року ОСОБА_1 повторно подав касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 330 КАС України. Суд дійшов висновку про неповажність підстав для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не зазначено жодних об`єктивних причин його пропуску та не надано доказів, що це підтверджують. Зазначено про необхідність надання доказів, які підтверджують дату отримання ОСОБА_1 оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції і належні та допустимі докази, що свідчать про відсутність у нього джерел доходів або сплатити судовий збір та надати документ про його сплату. 
Ухвалами Верховного Суду від 09 лютого 2023 року і від 05 квітня 2023 року позивачу продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги через відсутність доказів вручення йому копії ухвали суду від 28 грудня 2022 року.
12 травня 2023 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 надіслав заяву про відкриття провадження у справі, у якій повторно послався на те, що копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції отримано ним лише 02 серпня 2022 року (проте конверт суду так надано і не було), та вважає, що єдиним доказом підтвердження дати отримання судового рішення є поштове зворотнє поповідомлення, а тому, на його думку, конверт з поштовим штемпелем не є доказом, що він отримав ухвалу суду у зазначений період. Наведені обставини заявник вважає поважними причинами та просить поновити строк на касаційне оскарження. Крім того, ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу по 4 квартал 2021 року на підтвердження майнового стану.
Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить з наступного.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
Разом з тим, перевіряючи аргументи ОСОБА_1 , зазначені ним як поважні причини для поновлення пропущеного процесуального строку, Судом установлено, що доводи щодо дати отримання ним оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не підтверджені жодними доказами. Натомість заявник наполягає на тому, що «суд процесуально відмовився по поштовим повідомленням, які є єдиними доказами поважності пропуску строку, з`ясувати рух справи у судах і підрахувати час знаходження справи в судах». Проте жодних об`єктивних аргументів щодо неможливості самостійно вирішити питання щодо отримання запитуваних доказів або створення заявнику перешкод у їхньому отриманні ОСОБА_1 не навів, а лише формально послалався на обмеження його прав.
Крім того, Суд повторно зазначає, що за нормами КАС України обов`язок надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання судового рішення покладено на особу, що просить його поновити, а Суд зобов`язаний лише надати їм правову оцінку.
Враховуючи те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені ним причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, підстави, зазначені у заяві про його поновлення є неповажними.
Пунктом четвертим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо заявником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року необхідно відмовити. 
Тому клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та питання щодо звільнення від сплати судового збору, Судом не вирішується.
Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                      С.А. Уханенко
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          В.Е. Мацедонська