ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 611/7/22  Номер провадження 22-ц/814/120/23	Головуючий у 1-й інстанції Масло  С.П.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2023 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,
секретар Владіміров Р.В., 
за участю позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2022 року, постановлене суддею Масло С.П.,
по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:
10.01.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом до Барвінківського районного суду Харківської області, який розпорядженням голови суду від 11.01.2022 передано на розгляд Близнюківського районного суду Харківської області на підставі п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України. 
В обґрунтування підстав позову ОСОБА_1 зазначає, що на виконання договору №42 від 30.01.2014 у період із 30.01.2014 по 06.02.2014 пройшов підвищення кваліфікації трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва на нову техніку та 12.03.2014 був знятий з обліку, як безробітний, у зв`язку із працевлаштуванням до СТОВ «Барвінківська». 12.03.2014 його фактично було допущено до роботи трактористом - машиністом, а 27.03.2014, виконуючи роботу на закріпленому за ним тракторі, отримав виробничу травму. Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком визначено, що даний випадок не пов`язаний із виробництвом, оскільки договір від 12.03.2014, укладений між сторонами не містить ознак трудового договору.
Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 (справа №611/876/14-ц) його, ОСОБА_1 , поновлено на посаді тракториста-машиніста СТОВ АФ «Барвінківська»; скасовано акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 11.04.2014; зобов`язано СТОВ АФ «Барвінківська», ГУ Держпраці у Харківській області виконати вимоги «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011; стягнуто із СТОВ АФ «Барвінківська» заробітну плату за час вимушеного прогулу, тобто із 27.03.2014 по 18.10.2017 у розмірі 135 812,96 грн., 32 360,27 грн. суми індексації, а також 79 581,39 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та витрати на правову допомогу у розмірі 7 684,47 грн., 20 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди,а всього - 267 754,62 грн. Додатковим рішенням цього ж суду від 12.12.2017 позивача поновлено на посаді з 27.03.2014.
Судове рішення у вказаній справі переглядалось в апеляційній та касаційній інстанції та постановою Верховного Суду від 20.05.2020 залишено без змін. 
06.10.2021 він звернувся до директора товариства із заявою про виконання судового рішення, яка отримана відповідачем 08.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №647010107188, яка залишається не виконаним. 
Із підстав викладеного просить відновити порушене право, визнавши протиправною відмову директора СТОВ Агрофірма «Барвінківська» здійснити оформлення його, ОСОБА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 шляхом внесення запису про прийом на роботу на посаді тракториста - машиніста СТОВ АФ «Барвінківська» з 12.03.2014 та поновленні його на посаді тракториста - машиніста СТОВ АФ «Барвінківська» з 27.03.2014; зобов`язавши відповідача здійснити оформлення його трудової книжки.
Також зазначає, що незаконні дії відповідача, які полягають у порушенні його трудових прав в частині відмови протягом майже восьми років здійснити оформлення його трудової книжки шляхом внесення запису про прийом на роботу на посаді тракториста-машиніста СТОВ АФ «Барвінківська» з 12.03.2014, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації його життя, призвело до втрати можливості на достатній життєвий рівень для нього і його сім`ї, зокрема, достатнє харчування, одяг житло та лікування, завдали йому принижень честі, гідності, моральних переживань, страждань, викликавши погіршення і без того травмованого здоров`я, тобто моральної шкоди, яку він оцінює у 30 000,00 грн.
Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 10.02.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ АФ «Барвінківська» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовлено. 
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від первинних, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Із рішенням районного суду не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Із підстав, раніше викладених у позовній заяві, наголошує на тривалості невиконання судового рішення та не оформлення відповідачем періоду його трудової діяльності на посаді тракториста-машиніста у трудовій книжці. 
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про відвід головуючого судді Масло С.П., яка на його думку має низький рівень професійної підготовки через неправильно визначений предмет спору та постановлення незаконного рішення.
Зазначає, що обставини, які встановлені судами різних інстанцій у справі за №611/876/14-ц не охоплені періодом із 12 по 27 березня 2014 року і рішень з цього приводу, окрім рішення апеляційної інстанції від 06.11.2015 у справі №611/103/15-ц, жодними судами не ухвалено.
Наголошує, що його порушене право полягає у бездіяльності відповідача, який після спливу 3-х місячного строку від дня отримання заяви позивача не вніс запис до його трудової книжки, а підстави відшкодування моральної шкоди визначені ст.237-1 КЗпП України.
       Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.
Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 19.12.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10.02.2022; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Позивач у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на її задоволенні. 
Представник відповідача звернувся в суд із клопотанням про відкладення розгляду справи для надання часу для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Вирішуючи питання розгляду справи за даної явки, а також клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів приймає до уваги наступне. 
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
У цій справ виклик відповідача здійснено в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, поважність причин неявки представника відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, оскільки у відповідача буди відсутніми перешкоди в реалізації ним відповідних процесуальних прав, зокрема, ознайомлення із матеріалами справи та подання відзиву на апеляційну скаргу. Тому зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності відповідача та його представника не призведе до порушення їх права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.
За таких обставин клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справу на іншу дату задоволенню не підлягає.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 (справа №611/876/14-ц) позов ОСОБА_1 до СТОВ АФ «Барвінківська», ГУ Держпраці у Харківській області про поновлення на роботі, скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, вчинення дій - задоволено частково. 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста СТОВ АФ «Барвінківська».
Скасовано акт від 11.04.2014 проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 27.03.2014 на СТОВ АФ «Барвінківська», складений комісією ТУ Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки у Харківській області. 
Зобов`язано відповідачів СТОВ АФ «Барвінківська», ГУ Держпраці у Харківській області виконати вимоги Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ №1232 від 30.11.2011 щодо нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 27.03.2014 на СТОВ АФ «Барвінківська», де постраждалим є ОСОБА_1 .
Стягнуто із СТОВ АФ «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 27.03.2014 по 18.10.2017 у розмірі 135 812,96 грн., 32 360,27 грн. - сум індексації, 79 581,39 грн. - компенсації втрати частки доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, 20 000,00 грн. - відшкодування моральної шкоди, а всього 267 754,62 грн. 
Рішення допущено до негайного виконання в частині стягнення виплати заробітної плати за один місяць./а.с.13-27/
Постановою Верховного Суду від 20.05.2020 (справа №611/876/14-ц) касаційну скаргу СТОВ Агрофірма «Барвінківська» залишено без задоволення, рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 та постанову Апеляційного суду Харківської області від 24.01.2018 залишено без змін./а.с.28-37/
06.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до СТОВ Агрофірма «Барвінківська» із заявою у прохальній частині якої просить: на виконання рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 06.11.2015 у справі №611/103/15-ц та рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 та додаткового рішення цього ж суду від 12.12.2017 у справі №611/876/14ц, здійснити оформлення його трудової книжки серія НОМЕР_1 шляхом внесення запису про прийом на роботу на посаді тракториста-машиніста СТОВ Агрофірма «Барвінківська» із 12.03.2014 та поновлення його на посаді тракториста-машиніста СТОВ Агрофірма «Барвінківське» з 27.03.2014./а.с.4/ Заява отримана адресатом 08.10.2021, що підтверджується підписом отримувача на рекомендованому поштовому відправленні./а.с.5/
У суді першої інстанції сторони визнали, що після набрання законної сили рішенням суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, він отримав по даній справі виконавчий лист у лютому 2018 року, з яким звернувся до органів виконавчої служби для примусового виконання. На даний час виконавче провадження триває, оскільки постановою виконавчої служби від 16.09.2021 виконавче провадження відновлене.
Відмовляючи у задоволенні вимог позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, який після видачі виконавчого листа повинен реалізуватись в рамках виконавчого провадження. Так, у разі, якщо рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця порушуються права ОСОБА_1 , як стягувача у рамках виконавчого провадження, він може звернутися до суду зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця. Крім того, якщо ОСОБА_1 вважає, що виконання рішення суду про його поновлення на роботі затримано, він може захистити свої права за процедурою визначеною ст.236 КЗпП України. Оскільки суд відмовив у задоволені первинних та основних вимог, то відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди о.
       Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.
       Частиною другою статті 8 Конституції України гарантовано право на звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян.
       За змістом частин першої, другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, що відповідає практиці ЄСПЛ, сформованій у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom), що зазначена норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення саме порушеного права особи, яка звернулася за судовим захистом.
       Серед способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
       Неналежним способом захисту є той, що не відповідає змісту порушеного права та не забезпечить реального поновлення прав у випадку задоволення позову.
       У цій справі позивач звернувся в суд із вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача, зобов`язання вчинити певні дії, а саме: внести запис про прийом на роботу на посаді тракториста-машиніста СТОВ Агрофірма «Барвінківська» із 12.03.2014 та поновлення його на посаді тракториста-машиніста СТОВ Агрофірма «Барвінківське» з 27.03.2014; стягнення моральної шкоди. 
       Порушене право пов`язано із тривалим невиконанням судового рішення у справі №611/876/14-ц, а саме: порушенні трудових прав в частині відмови протягом майже восьми років здійснити оформлення його трудової книжки шляхом внесення запису про прийом на роботу на посаді тракториста-машиніста СТОВ АФ «Барвінківська» з 12.03.2014.
       Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 28.03.2018 за поданням державного виконавця роз`яснено рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 з додатковим рішенням від 12.12.2017 у цивільній справі №611/876/14-ц.
Ухвалено, що на виконання зазначеного рішення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» в частині поновлення позивача ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» з 27.03.2014 має бути виданий наказ (розпорядження) та на його підставі внесено відповідний запис у трудову книжку ОСОБА_1 СТОВ Агрофірма «Барвінківська» не має підстав скасовувати, визнавати недійсним тощо інші записи у трудовій книжці ОСОБА_1 , які воно у неї не вносило./https://reyestr.court.gov.ua/Review/73030585/
Таким чином питання відновлення порушених трудових прав ОСОБА_1 , зокрема внесення даних до трудової книжки, має відбуватися в порядку, визначеному розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та мають вирішуватися в межах справи №611/876/14-ц, примусове виконання за яким відносно боржника СТОВ Агрофірма «Барвінківська» розпочато і триває, ане в межах цього позову, обґрунтованого ст.ст.115,235 КЗпП України.
Установивши викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у позові (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі 925/642/19 від 02.02.2021).
Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують є ідентичними змісту позову та зводяться до заперечень висновків суду першої інстанції, які ґрунтуються на законі.
При цьому, апеляційний суд не вбачає підстав надавати оцінку доводам апеляційної скарги щодо низького рівня професійної підготовки головуючого судді першої інстанції, як таких, що дискредитують судові органи України та їх посадових осіб і до повноважень апеляційного суду не належить.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задовольняння.
Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2022 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07.06.2023.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Чумак