ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року	Львів	Справа № 300/4275/22 пров. № А/857/18414/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 21 листопада 2022 року у справі № 300/4275/22 (головуючий суддя Шумей М.В., м. Івано-Франківськ, ухвалене в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року   ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: а) визнати протиправними дії щодо зменшення з 01.12.2019 розміру раніше призначеної пенсії з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, при проведенні перерахунку; 
б) зобов`язати здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки, виданої державною установою ,,Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області” від 10.05.2022 за №2277, з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно здійснено з 01.12.2019 перерахунок пенсії за вислугу років із зменшенням відсоткового основного розміру пенсії з 85% на 70% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки внесені зміни до статті 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Рішенням від 21 листопада 2022 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, при проведенні перерахунку пенсії.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки, складеної Державною установою ,,Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області” від 10.05.2022 за №2277 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням проведених раніше виплат.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 793 грн. 92 коп.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2900 грн.         
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що оскільки перерахунок пенсії позивачу здійснювався під час дії  Закону №2262-ХІІ  в редакції, якою обмежено відсотковий розмір пенсії 70% від грошового забезпечення, то відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивача саме в такому відсотковому розмірі від грошового забезпечення. З цих підстав відповідач вказує на порушення судом норм матеріального права.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4    ст. 304 КАС України    не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2007 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. При цьому, пенсія позивачу нарахована виходячи з вислуги 30 років, із розрахунку 85% від грошового забезпечення на відповідній посаді.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі №300/2185/22 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у здійсненні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки за №2277 від 10.05.2022 Державної установи ,,Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області” про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на листопад 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до складеної Державною установою ,,Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області” нової довідки за №2277 від 10.05.2022 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення набрало законної сили 04.08.2022.
На виконання вищезазначеного рішення суду ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 , застосувавши при цьому відсотковий розмір пенсії 70% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою 0903000305 (МВС) від 01.09.2022.
На звернення представника позивача, відповідач листом від 03.10.2022 за №3894-3688/В-02/6-0900/22 повідомив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі №300/2185/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення. Одночасно зазначив, що зобов`язань на Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення не було покладено.
Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався тим, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії за вислугу років з 85% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» від 10.05.2022.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до  статті 19 Конституції України  правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та прирівняних до них осіб, є Закон України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII  (далі - Закон № 2262-XII).
Відповідно до ч.4  ст.63 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі - Постанова №103), відповідно до ч.4 ст.63  Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із  Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р.  № 988  ,,Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Відповідно до ч.1  ст.13 Закону №2262-XII (в чинній редакції) визначено розміри, в яких призначаються пенсії за вислугу років, а згідно з ч.2 вказаної статті максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Згідно з ч.2  ст.13 Закону №2262-XII  (в редакції на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Законом України ,,Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 №3668-VI  внесено зміни до частини 2  статті 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими цифри "90" замінено цифрами "80".
Згідно з пунктом 2  розділу ІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення” Закону України ,,Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 №3668-VI  обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Законом України ,,Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” від 27.03.2014 №1166-VII  внесено зміни у частину 2  статті 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, відповідно до яких цифри "80" замінено цифрами "70".
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції зазначив, що саме така, змінена редакція  ст.13 Закону №2262-XII  була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до такого перерахунку пенсія позивача обчислювалася з розміру 85% грошового забезпечення.
Частиною 1  статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.
Відтак, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70 відсотками грошового забезпечення відповідно до  ч.2  ст.13 Закону №2262-XII, оскільки дане обмеження не застосовується до позивача, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Встановлення в подальшому граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18, яке набрало законної сили, і є зразковим рішенням.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Водночас суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині суми стягнення судових витрат на правничу допомогу з огляду на наступне.
Відповідно до  статті 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7  статті 139 КАС України  передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5  ст.134 КАС України).
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Проте суд першої інстанції, присудивши на користь позивача у даній справі судові витрати на надання правової допомоги в сумі 2900 грн, не врахував наведені вище критерії.
Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши зміст представлених документів,  оцінюючи характер наданої адвокатом правової допомоги,  незначну складність справи, що  розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження,  типовість справи, численну кількість позовів аналогічного змісту, дійшов висновку, що пропорційним і справедливим відшкодуванням позивачу його судових витрат на правничу допомогу є 793, 92 грн (розмір судового збору за подання позовної заяви у даній справі).
При цьому суд врахував, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу  – Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, кошти якого скеровуються на виплати пенсій, зокрема, і пенсії позивача, при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, шляхом зменшення їх з 2900 грн до 793, 92 грн. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України  зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення, однак дійшов помилкового висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2900 грн,  а тому колегія суддів визнає правильним змінити рішення суду першої інстанції в цій частині. 

Керуючись ст. ст. 243,  311, 315, 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,- 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.
Змінити рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року в справі № 300/4275/22, а саме - в абзаці п`ятому резолютивної частини рішення суму « 2900 (дві тисячі дев`ятсот) грн» замінити на « 793 (сімсот дев`яносто три) грн 92 коп.». 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 19.05.2023.