Справа № 145/60/20
Провадження № 22-ц/801/940/2023
Категорія: 20
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року	Справа № 145/60/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю.,
за участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 
відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) – ОСОБА_2 
розглянувши в у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року про відмову у перегляді рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами, постановлену у складі судді Вохмінової О. С. у м. Вінниці, повна ухвала складена 22 березня 2023 року,
в с т а н о в и в :
У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Тиврівського районного суду Вінницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення цього суду від 10 лютого 2020 року у цивільній справі № 145/60/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку. 
Заява обґрунтована тим, що вказаним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер 0524587000:01:003:0043 площею 1,8086 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Про рішення суду ОСОБА_2 дізналась 04 листопада 2022 року після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 . Нотаріус повідомив їй, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року. Ознайомившись із текстом судового рішення в ЄДРСР ОСОБА_2 дізналася, що її інтереси у справі начебто представляв адвокат Лісниченко С. В., який визнав позов, однак жодних угод на представництво її інтересів із ним заявниця не укладала. 
ОСОБА_2 вважаючи, що адвокат Лісниченко С.В. не мав права представляти її інтереси та вирішувати питання про визнання позову в суді, просила суд прийняти її заяву про перегляд рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами та скасувати його, прийнявши нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.
За розпорядженням голови Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 січня 2023 року вказану заяву передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами. Відмову у задоволенні заяви суд мотивував тим, що зазначені ОСОБА_2 у її заяві обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні цивільного процесуального закону. Описані ОСОБА_2 обставини є підставою для звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року, а не підставою перегляду його за нововиявленими обставинами.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року, скасувати рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності на земельну ділянку.
Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якій він просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Киришов О. В., просив подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Представник ОСОБА_2 адвокат Путілін Є. В. до апеляційного суду не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням у м. Костянтинівка Донецької області. 
Суд ухвалив розглядати справу без участі ОСОБА_2 та її представника, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а відповідно до положень статті 372 ЦПК України у такому випадку це не перешкоджає розгляду справи.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
По справі встановлено такі обставини.
Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено та визнано за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер 0524587000:01:003:0043 площею 1,8086 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (а. с. 27-29).
Із тексту рішення вбачається, що адвокат Лісниченко С. В., який представляв інтереси ОСОБА_2 у справі на підставі ордеру від 10 лютого 2020 року серії ВН № 133564, виданого на виконання договору про надання правничої допомоги від 07 лютого 2020 року, визнав позов ОСОБА_1 (а. с. 23).
Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року не оскаржувалося, набуло законної сили 17 березня 2020 року.
Рішення, постанови та ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).
Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).
Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)).
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Отже, для того аби відповідні обставини можна було віднести до нововиявлених відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України вони повинні існувати на час розгляду справи, і про них не було і не могло бути відомо особі, яка звертається із заявою.
Обґрунтовуючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року, ОСОБА_2 посилається на те, що позов ОСОБА_1 від її імені визнав адвокат, із яким вона не укладала жодних договорів про надання правничої допомоги, відтак він не мав повноважень на визнання позову.
Проте така обставина, як слушно зазначив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, не є нововиявленою в розумінні процесуального законодавства.
Суд першої інстанції вірно послався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27 червня 2019 року № 541/2460/16-ц, в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц, відповідно до якої процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, та прийшов до правильного висновку, що немає підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року, а зазначені ОСОБА_2 процесуальні недоліки розгляду справи можуть бути підставою для апеляційного оскарження рішення.
Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, норми процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не має.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381 - 383 ЦПК України апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                               Т. М. Шемета

Судді                                   О. С. Панасюк

                                                                                О. Ю. Береговий