ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 червня 2023 року           справа №200/4444/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Геращенко І.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі № 200/4444/22 (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року у справі № 200/4444/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 914270130592 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та із зменшенням віку за Списком № 2 згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 року у даній справі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року у справі № 200/4444/22 змінено шляхом викладення абзацу 3 резолютивної частини цього рішення у наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та із зменшенням віку за Списком № 1 згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року".
В іншій частині вищевказане рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року у справі № 200/4444/22 залишено без змін.
01.05.2023 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду у даній справі на підставі поданої ОСОБА_1 заяви виправлено описку, допущену в постанові від 29.03.2023 року, шляхом заміни в абзаці 5 резолютивної частини постанови фрази "Зобов`язати Головне управління в Донецькій області" на фразу "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області" та фрази "із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року" на фразу "із зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року".
02.05.2023 року від ОСОБА_1 (далі - заявник) до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, яка подана на підставі статті 383 КАС України.
Відповідно до вказаної заяви заявник просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.04.2023 року про відмову у переведенні на пенсію за віком, прийняте на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22, врахувавши висновки суду щодо зарахування до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та зменшення віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам, згідно з пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Крім того, заявник просив суд витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області копію рішення про відмову від 11.04.2023 року, прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22.  
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі № 200/4444/22 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - повернуто заявнику. 
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.                                                                                                                                  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм під час розгляду заяви в порядку ст.383 КАСУ, та помилково повернув  заяву позивачу.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.                                                   
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                              
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.          
Суд першої інстанції повертаючи зазначену заяву позивачу, дійшов наступних висновків. 
Заявником до поданої заяви не додано документа про сплату судового збору.          Крім цього, заявником не дотримано вимог пунктів 7,8 ст. 383 КАС України та не зазначено у заяві інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження.
З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.  
У такій заяві зазначаються:
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
5) номер адміністративної справи;
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;
8) інформація про хід виконавчого провадження;
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Щодо сплати судового збору за подання зазначеної заяви, колегія суддів зазначає наступне. 
Судом першої інстанції не враховано висновки Верховного суду по справі № 520/9769/19, що викладені у постанові від 05.05.2022 року: з урахуванням норм законодавства та на практики Європейського суду з прав людини, визначено, що особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип стосовно обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини першої статті 129-1 Основного Закону України звільняється від сплати судового збору за зверненням до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору. Також суд зазначає, що одним зі складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя є обов`язковість виконання судового рішення, що виражається, головним чином, у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень); виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним; для цього мають бути забезпечені необхідні кошти та чіткі правові норми, що визначають доступні ресурси, відповідальні органи та механізми повного виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Слід зазначити, що ст.383 як і стаття 382 належать до Розділу IV «ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ В АДМІНІСТРАТИВНИХ СПРАВАХ»                                                                                                                         Обидві статті за своїм змістом спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного виконання судового рішення.
Щодо висновку суду першої інстанції, що заявником не дотримано вимог пунктів 7,8 ст. 383 КАС України та не зазначено у заяві інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.
Заявником у поданій заяві було зазначено, що на момент, як позивач дізнався про винесення відповідачем рішення про відмову на виконання  рішення суду, виконавче провадження не відкривалось.                                                                                 Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Оскільки судом не видавався виконавчий лист, то відповідно і виконавчий лист не міг бути направлений до виконавчої служби, та не могло бути відкрито виконавче провадження.                                                             Тобто позивач повідомив суд, що виконавче провадження не відкривалось.
При викладених обставинах,  колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала суду є такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню. 
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.                              
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі № 200/4444/22- задовольнити.                                 Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі № 200/4444/22 - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.                                                                                                                                       Повне судове рішення - 13 червня 2023 року.                                                            
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів                                                                                А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Геращенко

                                                                                                    І.Д. Компанієць