Постанова
Іменем України                                       
03 травня 2023 року
м. Київ
справа № 297/2470/22
провадження № 61-3135св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - державне підприємство «Берегівське лісове господарство»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області у складі судді 
Гал Л. Л. від 27 жовтня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Бисаги Т. Ю., Собослоя Г. Г., від 31 січня 2023 року.

Зміст заявлених позовних вимог 
1.                 У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ДП «Берегівське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
2.                 Свої вимоги позивач мотивував тим, що наказом ДП «Берегівське лісове господарство» від 15 липня 2022 року № 215-к йому, головному економісту відділу економіки та планування, було оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Позивач з оскарженим наказом не погодився, вважає його таким, що виданий з порушенням трудового законодавства, а тому підлягає скасуванню.
3.                 Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Берегівське лісове господарство» від 15 липня 2022 року № 215-к, підписаний тимчасово виконуючим обов`язки директора Агієм В. О., «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Ухвала суду першої інстанції та її основні мотиви
4.                 Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 
від 27 жовтня 2022 року заяву ДП «Берегівське лісове господарство» задоволено. Закрито провадження у цій справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
5.                 Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наказом 
ДП «Берегівське лісове господарство» від 25 жовтня 2022 року № 256-к з ОСОБА_1 було знято дисциплінарне стягнення, яке він оскаржував, предмет спору у цій справі відсутній, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції 
6.                 Постановою Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 
2022 року - без змін.
7.                 Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги позивача про те, що дострокове зняття догани не свідчить про відсутність спору між сторонами, зазначавши, що це спростовується матеріалами справи та змістом наказу ДП «Берегівське лісове господарство» від 25 жовтня 2022 року № 256-к «Про зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1 »
Узагальнені доводи касаційної скарги 
8.                 28 лютого 2023 року засобами поштового зв'язку  ОСОБА_1 подавдо Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 
2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 
2023 року і направити справу для продовження розгляду.
9.                 Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції порушив право позивача на справедливий розгляд його справи, не встановив суть спірних правовідносин та не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам. 
10.             ОСОБА_1 стверджує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми права та врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах, правовідносини в яких не є подібними. При цьому апеляційним судом не було враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 487/1491/21, щодо закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої           статті 255 ЦПК України у зв`язку з достроковим зняттям догани.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
11.            Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 297/2470/22 за поданою касаційною скаргою.
12.            Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2023 року справу 
№ 297/2470/22 призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
У визначений судом строк відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13.            30 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ДП «Берегівське лісове господарство» про визнання незаконним і скасування наказу від 15 липня 2022 року № 215-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
14.            27 жовтня 2022 року ДП «Берегівське лісове господарство» подало до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, посилаючись на те, що наказом 
від 25 жовтня 2022 року № 256-к з ОСОБА_1 було знято дисциплінарне стягнення, застосоване щодо нього на підставі наказу 
від 15 липня 2022 року № 215-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Позиція Верховного Суду
15.            Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
16.            Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
17.            Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
18.            Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
19.            Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
20.            Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
21.            Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
22.            Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
23.            Підстави для закриття провадження у справі визначені у 
статті 255 ЦПК України.
24.            Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
25.            Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
26.            Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
27.            Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
28.            Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
29.            З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
30.            Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
31.             ОСОБА_1 заявляв вимогу про визнання недійсним наказу                ДП «Берегівське лісове господарство» від 15 липня 2022 року № 215-к про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці протягом певного часу.
32.            Ухвалюючи рішення про закриття провадження у цій справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що роботодавцем було достроково знято дисциплінарне стягнення з позивача, тому наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. 
33.            У відповідності до статті 151 Кодексу законів про працю України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.
34.            Суди попередніх інстанцій залишили позва увагою, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, який ним оскаржується, був чиннимз 30 серпня 2022 року по 27 жовтня                    2022 року. Позивач не погоджується з наявністю підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а відповідач заперечував проти позову, обґрунтовуючи правомірність застосування дисциплінарного стягнення. 
35.            Дострокове зняття дисциплінарного стягнення відповідачем після звернення позивача до суду не позбавляє позивача права доводити, що догана була оголошена неправомірно. Зняття догани на підставі статті 151 КЗпП України не вказує на відсутність спору між сторонами у цій справі. 
36.            Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 487/1491/21.
37.            Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що між сторонами залишилися неврегульовані спірні питання, позивач наполягає на розгляді його позову по суті, а тому підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відсутні.
38.            Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).
39.            Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
40.            У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.
41.            Верховний Суд наголошує на тому, що скасування ухвали суду першої інстанції суду про закриття провадження та постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з відсутністю предмета спору та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду не підтверджує обґрунтованість позову, такі обставини підлягають з`ясуванню судом з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.                 Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
2.                 Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області 
від 27 жовтня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду 
від 31 січня 2023 року скасувати.
3.                 Справу передати на розгляд суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | Є. В. Синельников
Судді | О. В. Білоконь   Н. Ю. Сакара
| С. Ф. Хопта
| В. В. Шипович