КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                              Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/1248/2023             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                            Справа № 759/1891/23
 
27 березня 2023 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
при секретарі - Осадченко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року в справі про  адміністративне правопорушення  за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:   АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в:
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 рокута закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою.
Зазначає, що співробітниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу  газоаналізатора "Драгер", проте після його відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, співробітниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Звертає увагу суду, що  співробітники поліції попередили його, що у випадку відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння  за допомогою приладу "Драгер", відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. 
На думку апелянта, з урахуванням того, що співробітниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, його  дії не можна розцінювати, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом  порядку.
Вважає, що в дії  співробітників поліції свідчать про упереджене ставлення до нього та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАп  з порушеннямполіційським  порядку проходження водієм огляду  на стан алкогольного сп`яніння,  визначеного ст. 266 КУпАП,  Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року , що суперечить ст. 62 Конституції України. 
Окрім того, зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про складання співробітниками поліції направлення на огляд, його як водія транспортного засобу, для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`ята відомостей про  ознайомлення його працівником поліції зі змістом вказаного направлення.
Звертає увагу, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення в якому вказано, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, всупереч вимогам закону, співробітники поліції спочатку  запропонували йому  самостійно проїхати на автомобілі метрів 50, щоб здійснити паркування автомобіля в інше місце, а потім взагалі не відсторонили його від  керування транспортним засобом. 
В судовому засіданні   ОСОБА_1   та його захисник  адвокат Горобівський  Іван Григорович  повністю підтримали доводи апеляційної скарги  та просили її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову  суду першої інстанції та  ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі  за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за  відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного  сп`яніння  є підставою для притягнення  його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 094442, складеного інспектором взводу 1, роти 4, батальйону 3, полку 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Нисинюком Павлом Павловичем,  01 січня 2023 року, о 03 год. 25 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1  в м. Києві, по вул. Гостомельське шосе 1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З наявного в матеріалах справи направлення  на огляд водія транспортного засобу  з метою виявлення стану  алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу  та швидкість реакції вбачається, що  01.01.2023 року, о  03-25 год. ОСОБА_1 працівником поліції було виписано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до  КМНКЛ м.Київ, вул.  Відпочинку,18. Підставою для направленням ОСОБА_1 на огляд стало наявність у нього ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Огляд проведено не було.
З наявного в матеріалах відеозапису  події з боді камер працівників поліції №  473839 та № 473931, який долучений до матеріалів справи  в якості  доказу, вбачається, що на запитання співробітників поліції «Куди їдете?» ОСОБА_1 відповів, що їде в м. Київ. В подальшому співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти  огляд  на стан  алкогольного  сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до лікаря- нарколога. (зафіксований час на відео 03:49)
Після того, як до місця зупинки було доставлено прилад «Драгер» співробітники поліції знов запитують у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд, на що останній зазначає, що на місці зупинки відсутні свідки, а тому він відмовляється пройти огляд без свідків. 
Співробітники поліції пояснюють ОСОБА_1 , що подія фіксується на боді камеру, а  свідків наразі знайти вони не мають можливості, так як  комендантська година. 
Після неодноразової пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від  проходження такого  огляду співробітник поліції пояснює ОСОБА_1 , що така його поведінка розцінена, як ухилення  від проходження огляду та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З наявного відеозапису вбачається, як співробітники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що транспортний засіб буде евакуйовано та ОСОБА_1 заборонено подальший рух.   (зафіксований час на відео 04:38)
Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права  в їх сукупності та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний  суд  вважає, що суд першої інстанції  надав вірну правову оцінку вказаним доказам, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють вказані правовідносини та прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як, керуючи транспортним засобом, маючи  ознаки алкогольного сп`яніння, він відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан  алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що співробітниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу приладу  "Драгер", проте, після відмови особи пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, співробітниками поліції не було запропоновано водію пройти огляд в закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: відеозаписом з нагрудної боді камери  працівника поліції, який  був досліджений судом апеляційної інстанції безпосередньо в судовому засіданні, де зафіксовано, як співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти  огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до лікаря- нарколога. (зафіксований час на відео 03:49)
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять відомостей про складання співробітниками поліції направлення на огляд водія та відомостей про намагання ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи доказом, а саме: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , з якого вбачається, що 01.01.2023 року, о  03-25 год. ОСОБА_1 працівником поліції було виписано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до  КМНКЛ м.Київ, вул.  Відпочинку,18. Підставою для направленням ОСОБА_1 на огляд стало наявність у нього ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, порушення координації рухів.
Не грунтуються на досліджених судом доказах і доводи апеляційної скарги про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам закону, співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 самостійно проїхати на автомобілі метрів 50, щоб здійснити паркування його автомобіля, а потім взагалі не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом,  так як  з дослідженого судом апеляційної інстанції доказу- відеозапису події з нагрудної боді камери працівника поліції вбачається, що   на відео  зафіксовано, як співробітники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що транспортний засіб буде евакуйовано та ОСОБА_1 заборонено подальший рух (зафіксований час на відео 04:38).
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Аналізуючи зазначене,  апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 .
Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
 
                                         п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 рокузалишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя: