ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року          м.Дніпро         Справа №  337/2055/20
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                         
суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.   
представники сторін:
від відповідача:          Пономаренко Олександр Олександрович, адвокат, ордер серії АР №1108850 від 19.12.2022 року;
від  позивача: Коломоєць Ірина Василівна,  адвокат, ордер серії АР №1086461 від 21.02.2022 року
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2022 року та додаткове рішення господарського суду Запорізької області від  07.12.2022 року у справі №337/2055/20
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16” (вулиця Воронезька, буд. 16, м. Запоріжжя, 69114)
до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                  ВСТАНОВИВ: 

          У травні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16” звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.
          Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2021 року прийнято відмову від частини позову. Провадження за позовом ОСББ “Воронезька 16” до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії в частині зобов`язання передання печатки закрито.
          Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30.06.2021 року, в задоволені позовних вимог відмовлено.
          Додатковим рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСББ “Воронезька 16” на її користь витрат на професійну правничу допомогу.
          Стягнуто з ОСББ “Воронезька 16” на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 500,00 грн.
          Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.12.2021 року частково задоволено касаційну скаргу ОСББ “Воронезька 16”, скасовані рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2021 року, додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2021 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 30.06.2021 року.
          Закрито провадження у справі № 337/2055/20 за позовом ОСББ “Воронезька 16” до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії. 
          Роз`яснено ОСББ “Воронезька 16”, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду та протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення, Об`єднання співвласників може звернутися до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
          Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.12.2021 року у справі № 337/2055/20 справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16” до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії передано до господарського суду Запорізької області. 
          З урахуванням прийнятої судом відмови від частини позовних вимог господарський суд Запорізької області розглядав вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_1 протягом трьох робочих днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, передати керівнику ОСББ “Воронезька 16” всі офіційні документи ОСББ “Воронезька 16” в оригіналі, в тому числі: договори (цивільно-правові, з банківськими установами та іншими юридичними особами та ін.), в яких стороною є ОСББ “Воронезька 16”, звітність та накази ОСББ “Воронезька 16”, документацію бухгалтерського обліку, протоколи загальних зборів та членів правління ОСББ “Воронезька 16” з часу його створення, а також інші документи, речі та предмети, які стосуються діяльності об`єднання шляхом підготовки акту приймання-передавання із супровідною текстовою документацією та зазначенням “Кількість аркушів” у паперовому вигляді за описом та передання за місцезнаходженням юридичної особи у робочі дні, не раніше восьмої і не пізніше двадцятої години. 
          Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.11.2022 року  у справі №337/2055/20 позов задоволено.
          Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) протягом трьох робочих днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, передати керівнику ОСББ “Воронезька 16” всі офіційні документи ОСББ “Воронезька 16” в оригіналі, в тому числі: договори (цивільно-правові, з банківськими установами та іншими юридичними особами та ін.), в яких сторонню є ОСББ “Воронезька 16”, звітність та накази ОСББ “Воронезька 16”, документацію бухгалтерського обліку, протоколи загальних зборів та членів правління ОСББ “Воронезька 16” з часу його створення, а також інші документи, речі та предмети, які стосуються діяльності ОСББ “Воронезька 16” шляхом підготовки акту приймання-передавання із супровідною текстовою документацією та зазначенням “Кількість аркушів” у паперовому вигляді за описом та передання за місцезнаходженням юридичної особи у робочі дні, не раніше восьмої і не пізніше двадцятої години.
          Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16” (вул. Воронезька, буд. 16, м. Запоріжжя, 69114; ідентифікаційний код 40468137) 2 481,00 грн. судового збору.
          Рішення суду першої інстанції мотивовано   тим, що заявлені позивачем вимоги про повернення колишнім головою правління ОСББ “Воронезька 16” Огузлімановою К.О. установчих, бухгалтерських та інших документів щодо діяльності та управління господарською організацією ОСББ “Воронезька 16” є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки  такі вимоги безпосередньо пов`язані з можливістю здійснення ведення господарської діяльності новим керівництва ОСББ “Воронезька 16”. 
          Правовою підставою задоволення позову суд зазначив приписи ст.10 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”, ст. 8 Закону України “Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні” , ст.ст.99,  317,  319, 321, 386, 387, 391 Цивільного кодексу України.
          Суд зазначив, що в силу вказаних правових норм та статуту позивача колишній керівник (голова правління) за актом приймання-передавання має передати новопризначеному керівнику всі документи, які знаходяться в діловодстві ОСББ.
          Саме на голову правління, як на керівника, покладена відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах та збереження оброблених документів, регістрів і звітності.
          Позивач вправі вимагати усунення перешкод у виконанні його діючим головою правління своїх обов`язків, шляхом надання йому доступу та можливості користуватись документами ОСББ, а колишній голова правління не вправі утримувати такі документи у себе.
          Додатковим рішенням господарського суду Запорізької області від  07.12.2022 року у справі №337/2055/20 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16” задоволено.
          Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16”  (вул. Воронезька, буд. 16, м. Запоріжжя, 69114; ідентифікаційний код 40468137) 6 600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
        Додаткове рішення обгрунтовано доведеністю заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, відсутністю заперечень відповідача на заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу, положеннями ст.ст. 123,126,129,221,244 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”. 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржила   рішення та додаткове рішення  в апеляційному порядку, посилається при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
          В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд в оскаржуваному рішенні послався на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.05.2021 року у справі №759/9008/19, однак окрім визначення, що дана категорія спорів підпадає під юрисдикцію господарського судочинства, що колишній керівник товариства за актом приймання-передавання має передати новопризначеному керівнику товариства всі документи, які знаходяться в діловодстві товариства, Велика Палата зазначила у згаданій постанові, що документи, які витребовує позивач, є майном, яке належить на праві власності товариству, носить виключно документарний характер, не має номінальної вартості. При цьому позов про витребування або повернення будь-якого майна свідчить про наявність спору саме майнового характеру.
          Також скаржник вказує, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 утримує вказані ним документи.
          Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2022 року по справі №337/2055/20 повністю та ухвалити нове, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку“Воронезька 16” до ОСОБА_1 залишити без задоволення; скасувати додаткове рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2022 року по справі №337/2055/20; здійснити розподіл судових витрат. 
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає оскаржувані рішення суду у даній справі законними та обґрунтованими.
          Просить рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2022 року та додаткове рішення господарського суду Запорізької області від  07.12.2022 року у справі №337/2055/20 залишити без змін.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав: 
               З матеріалів справи вбачається, сторонами не заперечується наступне:
          Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 06.05.2016 року внесено запис про реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Воронезька 16”.
          Наказом № 1-к від 24.04.2020 року відповідача ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління ОСББ “Воронезька 16” на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України з дати внесення змін про юридичну особу - 24 квітня 2020 року.
           28.04.2020 року ОСОБА_1 повідомлено про звільнення та про необхідність в триденний строк передати голові ОСББ “Воронезька 16” документи: Статут ОСББ, печатку ОСББ, всі договори (цивільно-правові та ін.,  в яких стороною є ОСББ, за весь час існування, договори з банківськими установами та іншими юридичними особами, всю звітність (фінансову, податкову, господарську та ін.) ОСББ з часу його створення, договори, накази щодо найманих працівників ОСББ, всю документацію бухгалтерського обліку ОСББ з часу його створення, протоколи загальних зборів та правління ОСББ з часу його створення, ключі від підвалу та даху будинку ОСББ, а також інші документи, ключі, речі та предмети, які стосуються діяльності та належать ОСББ.
          Як зазначив позивач, ОСОБА_1 04.05.2020 року направила на адресу ОСББ поштовим засобом зв`язку оригінали деяких документів за списком з 18 пунктів, однак серед них відсутні наступні запитувані оригінали: печатка ОСББ, всі договори (цивільно-правові та ін.), в яких стороною є ОСББ, договори з банківськими установами та іншими юридичними особами, звітність, договори та накази щодо найманих працівників ОСББ, документація бухгалтерського обліку ОСББ, протоколи загальних зборів та правління ОСББ з часу його створення, а також інші документи, речі та предмети, що стосуються діяльності об`єднання.
          Позивачем 22.05.2020 року направлено відповідачу повторну вимогу про повернення: печатки ОСББ, всіх договорів (цивільно-правових та ін.), в яких стороною є ОСББ, за весь час існування, договорів з банківськими установами та іншими юридичними особами, всієї звітності (фінансової, податкової, господарської та ін.) ОСББ з часу його створення, договорів чи наказів щодо найманих працівників ОСББ, всієї документації бухгалтерського обліку ОСББ з часу його створення, протоколів загальних зборів та правління ОСББ з часу його створення, ключів від підвалу та даху будинку ОСББ, а також інших документів, ключів, речей та предметів, які стосуються діяльності та належать ОСББ, а також: всіх договорів (цивільно-правових та ін.) Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя” з ОСББ “Воронезька 16”, укладених з 04.07.2017 року по 15.05.2020 року; актів виконаних робіт за всіма договорами між Асоціацією об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя” та ОСББ “Воронезька 16”, актів звірки розрахунків, розрахункових документів, а також всіх інших документів, що пов`язані з господарською діяльністю та правовідносинами між Асоціацією об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя” з ОСББ “Воронезька 16”, Статуту Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя”, всіх протоколів (в тому числі установчих) зборів Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя”, які проходили за участі ОСББ “Воронезька 16”  з 04.07.2017 року по 15.05.2020 року; повідомлень про діючі зобов`язання ОСББ “Воронезька 16” перед Асоціацією об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя” та підтверджуючих документів; повідомлень про діючі зобов`язання Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків “Запоріжжя”  перед ОСББ “Воронезька 16”.
          Позивач стверджував, що повторна його вимога також не виконана.
          Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив невиконання відповідачем обов`язку щодо передачі після її звільнення новому керівництву ОСББ оригіналів наявної у ОСОБА_1 документації щодо господарської діяльності ОСББ “Воронезька 16”.
          На думку колегії суддів суд при вирішенні даного спору обґрунтовано послався на те, що саме на голову правління, як на керівника, покладена відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах та збереження оброблених документів, регістрів і звітності. В зв`язку із цим, позивач вправі вимагати усунення перешкод у виконанні його діючим головою правління своїх обов`язків шляхом надання йому доступу та можливості користуватись документами ОСББ, а колишній голова правління не вправі утримувати такі документи у себе.
          Обов`язком відповідача, як відповідальної особи за збереження документів господарської діяльності ОСББ, є передача позивачу оригіналів усіх документів, що стосуються діяльності ОСББ “Воронезька 16”, що, в свою чергу, відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.05.2021 року у справі №759/9008/19.
          Також обґрунтовано суд зазначив, що така передача має відбутися за актом приймання-передачі.
          Всі наведені доводи суду апелянт під час апеляційного перегляду справи не спростував. 
          Які саме норми матеріального чи процесуального права порушено судом при постановленні основного та додаткового рішення суду, апелянт за змістом апеляційної скарги не вказує.
          Суть скарги зводиться до незгоди з рішенням без належного обґрунтування, в чому полягає його незаконність.
          Колегія суддів зауважує, що апелянт          не          погоджується із застосуваням  судом правового  висновку Великої Палати Верховного          Суду від           11.05.2021 року у справі № 759/9008/19, вважає що документи, які витребує позивач, є майном. Однак погоджується, що колишній керівник дійсно зобов`язаний повернути новопризначеному керівнику всі документи.
          Із зазначеного слідує, що відповідач визнає свій обов`язок, як колишнього керівника ОСББ, повернути всі документи новопризначеному керівнику, однак докази виконання такого обов`язку відсутні.
          Та обставина, що документи є майном не позбавляє ОСОБА_1 виконати зобов`язання, зокрема, за рішенням суду.
          Слід звернути увагу, що у позивача відсутня інша можливість вирішення даного спору, окрім як в судовому порядку зобов`язати відповідача вчинити такі дії.
          Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні,  гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
          У рішенні від 31.07.2003 року у справі “Дорани проти Ірландії”, Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття “ефективний засіб” передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме  принципу верховенства права.
          Оскаржуваним рішенням  встановлено чітке зобов`язання ОСОБА_1 повернути  документи ОСББ “Воронезька 16” новообраному керівнику. Невиконання рішення суду призведе до відповідальності відповідача, визначеної за законом. Зазначене свідчить про ефективний захист прав ОСББ.
          Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямованого на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація втрат, шо виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
          Як визначає Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року по справі №676/58/17-ц спосіб захисту права чи інтересу може буди визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
          Отже, оскаржуване рішення, про зобов`язання ОСОБА_1 передати документи втілює  безпосередню мету, якої прагне досягти ОСББ “Воронезька 16”, саме у такий спосіб буде припинено порушення  прав ОСББ. 
          Апелянт зазначає, що докази щодо утримання ОСОБА_1 документів ОСББ “Воронезька 16” позивач не надав.
          Такі доводи відхиляються колегією суддів з огляду на відсутність доказів відповідача щодо передання позивачу таких документів, іх втрати чи знищення.
           ОСОБА_1 не спростовує та не оскаржує обставину керівництва нею ОСББ з часу його створення  - 2016року до її звільнення в 2021року. Однак не повідомляє, де знаходяться документи ОСББ, які вона використовувала при виконанні повноважень керівника позивача.
          Колегія суддів вважає обґрунтованими з цього приводу доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що з часу створення ОСББ ОСОБА_1 вона була єдиним керівником об`єднання, єдиною відповідальною особою за збереження документів господарської діяльності ОСББ.
          Відповідно до ст.10 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.
          За змістом п. 12 розділу ІІІ Типового статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (надалі – Статут ОСББ), затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 27 серпня 2003 року № 141 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 вересня 2015 року № 238), виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом. 
          Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Статуту ОСББ до компетенції правління належать: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.
          Пунктом 16 розділу ІІІ Статуту ОСББ визначено, що правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника. На виконання своїх повноважень голова правління: веде засідання правління, якщо правління не доручило ведення засідання іншому члену правління; забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління; діє без доручення від імені об`єднання та укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішень правління; розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління, має право першого підпису фінансових документів об`єднання; наймає на роботу в об`єднання працівників та звільняє їх, застосовує до них заходи заохочення та накладає стягнення, видає обов`язкові для працівників об`єднання накази у сфері трудових правовідносин; за рішенням правління видає довіреності на представництво інтересів об`єднання іншим особам; відкриває і закриває рахунки об`єднання в банківських установах та інших фінансових установах, підписує банківські та інші фінансові документи; відповідно до рішень правління здійснює інші дії, спрямовані на досягнення мети та завдань об`єднання.
          Отже, голова правління ОСББ є посадовою особою ОСББ та його виконавчим органом, здійснює управління поточною діяльністю товариства після обрання на цю посаду.
          Згідно із ч.3 ст.167 Господарського кодексу України корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
          Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.
          Корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеного ст.13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
          Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України, є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. 
          Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. 
          За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.
          Згідно до вимог ст. 8 Закону України “Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні” бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. 
          Частинами 3, 6 ст. 8 Закону України “Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні” передбачено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.
          Відповідно до пункту 1 розділу XV “Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях”, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 22 червня 2015 року за № 736/27181, під час зміни керівника установи наявність і стан документів (справ), що знаходяться в діловодстві структурних підрозділів та в архіві, а також облікових документів та довідкового апарату до них відбиваються окремим розділом в акті приймання-передавання установи. 
          Відповідно до облікових даних служби діловодства та архіву в акті наводяться окремо кількість документів, що знаходяться в діловодстві, та кількість справ, що зберігаються в архіві, у тому числі кількість справ, що внесені до Національного архівного фонду.
          Отже, колишній керівник (голова правління) за актом приймання-передавання має передати новопризначеному керівнику всі документи, які знаходяться в діловодстві ОСББ. 
          Скаржник не спростував висновок суду про те, що  позивач вправі вимагати усунення перешкод у виконанні його діючим головою правління своїх обов`язків шляхом надання йому доступу та можливості користуватись документами ОСББ, а колишній голова правління не вправі утримувати такі документи у себе. 
          Посилання апелянта на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.05.2021 року у справі №759/9008/19 не обґрунтовують, в чому є неправильність вирішення даного спору судом, оскільки саме ці висновки суду касаційної інстанції і були застосовані судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення по суті спору.
          Так, згідно положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України  кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в тому числі є примусове виконання обов`язку в натурі. 
          Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
          Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
          Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
          Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
          Згідно до вимог ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
          Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
          За визначенням ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
          Відповідач не спростував наявність свого обов`язку щодо передачі позивачу оригіналів усіх документів, що стосуються діяльності ОСББ “Воронезька 16”.
          Між тим, приписи ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін. 
          Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
          Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу, який мав би підтвердити виконання відповідачем передбаченого згаданими вище правовими нормами обов`язку передання документів, які зазначає позивач, а саме  – не містять акту приймання-передачі документів, які знаходяться в діловодстві ОСББ.
          Доводи скаржника про те, що позивач не довів їх наявність у відповідача, є безпідставними. Саме відповідач в силу свого статусу керівника ОСББ  мала доступ до згаданих документів, а в силу приписів законодавства у неї виник обов`язок їх передати новопризначеному керівнику ОСББ.
          Колегія суддів звертає увагу, що на відповідача також покладено процесуальним законодавством обов`язок надання доказів та доведення його заперечень на заявлені позовні вимоги.
          На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що відповідач визнані судом позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним обов`язку щодо передачі оригіналів документів, які стосуються господарської діяльності ОСББ, або звільнення відповідача від такого обов`язку, не надав.
          За викладеного рішення суду є законим та обґрунтованим. Підстав для його скасування та відмови з позові колегія суддів не вбачає.
          Щодо додаткового рішення суду апелянт взагалі жодних доводів та обґрунтувань його незаконності в апеляційній скарзі не зазначив.
                Колегія суддів звертає увагу на наступне:
          Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
          Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
           1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Частиною 3 статті  126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);  обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3 ст. 30 цього Закону).
          Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
        На думку колегії суддів стягнуті судом на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу відповідають критеріям розумності, співмірності та обґрунтованості.
          Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не спростовує належні та обґрунтовані доводи суду першої інстанції, не доведена і не підлягає задоволенню. Судові витрати за її розгляд згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України  слід покласти на апелянта.
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -                    
                                                                                                                        ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2022 року та додаткове рішення господарського суду Запорізької області від  07.12.2022 року у справі №337/2055/20 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Головуючий суддя                                                           Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                           І.О. Вечірко        
                                                                                
          Суддя                                                                                       Ю.Б. Парусніков

Повний текст  складено  29.05.2023 року.