Справа № 126/1608/21
Провадження № 22-ц/801/698/2023
Категорія: 68
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року	Справа № 126/1608/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О., 
за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., Степового Г.Г. та його представника - адвоката Куцяка Ф.Г., Степової Г.Ю. - та її представника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування служби у справах дітей Джулинської сільської ради про скасування усиновлення,

в с т а н о в и в:

В липні 2021 року  ОСОБА_4  звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування служби у справах дітей Джулинської сільської ради про скасування усиновлення, мотивуючи свої вимоги тим, що05.01.2011 він уклав шлюб з ОСОБА_5 , який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. Від спільного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще до реєстрації їх шлюбу його колишня дружина ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дочку ОСОБА_9 . Оскільки після реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю, він приймав участь у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_10 , тому вирішив усиновити її. Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2881/12 від 16.10.2012 за його заявою про усиновлення неповнолітньої дитини його заяву було задоволено. Він був визнаний усиновлювачем неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, було зобов`язано відділ ДРАЦС Бершадського РУЮ внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_11 за № 30 від 07.09.2006, вчинений виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень, а саме змінити прізвище дитини з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 , по батькові з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 та записати його ОСОБА_4 батьком дитини. Після усиновлення дочки ОСОБА_10 він, як батько продовжував займатись її вихованням та утриманням. В 2015 році їх сімейні стосунки з його колишньою дружиною ОСОБА_7 фактично припинились, вони перестали проживати спільно як подружжя, проживали окремо один від одного. Згідно рішення Бершадського районного суду від 17.05.2016 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їх спільна дочка ОСОБА_6 та його усиновлена дочка ОСОБА_10 почали проживати біля матері. Таким чином, починаючи з 2015 року він та його колишня дружина з неповнолітніми дітьми перестали проживати як одна сім`я і проживають окремо. Після розірвання шлюбу зі своєю колишньою дружиною він 07.10.2016 уклав новий шлюб з ОСОБА_16 . Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час між ним та усиновленою дочкою ОСОБА_10 , а також його колишньою дружиною ОСОБА_7 склались вкрай напружені відносини. Припинення його спілкування з усиновленою дитиною має місце саме через її небажання, загострення конфлікту між ним та відповідачкою по справі після їх розлучення виключно поза його волею. Після припинення їх шлюбних стосунків дочка ОСОБА_10 розпочала спілкуватись зі своїм біологічним батьком ОСОБА_8 , який також негативно впливає на взаємовідносини між ним та ОСОБА_10 . Внаслідок таких обставин відбулась втрата взаєморозуміння між ними, а дитина стала свідомо уникати їх зустрічей, оскільки вона сама не бажає спілкуватись з ним. Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про те, що на даний час між ним та усиновленою дочкою ОСОБА_10 склалися незалежно від його волі такі стосунки, які роблять неможливими виконання ним, як батьком своїх батьківських обов`язків. А відтак є всі підстави для скасування усиновлення, яке відбулось на підставі рішення Бершадського районного суду. Просить скасувати усиновлення ним неповнолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відбулось на підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2881/12 від 16.10.2012.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року позов задоволено.
Скасовано усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неповнолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відбулось на підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 16.10.2012 по справі № 202/2881/12.
Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат Куцяк Ф.Г. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 05.01.2011 ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 , який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. У шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ще до реєстрації шлюбу сторін ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дочку ОСОБА_9 . 
Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2881/12 від 16.10.2012 заяву ОСОБА_4 за участю заінтересованих осіб: служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про усиновлення неповнолітньої дитини задоволено. Усиновлено ОСОБА_4 неповнолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано відділ ДРАЦС Бершадського районного управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 30 від 07.09.2006, вчинений виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень, а саме змінити прізвище дитини з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 , по батькові з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 та записати ОСОБА_4 батьком дитини. 
Вказані обставини в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 17.05.2016 у справі № 126/1016/16-ц було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_19 , зареєстрований 05.01.2011 виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. 
Після розірвання шлюбу спільна дочка сторін ОСОБА_6 та усиновлена позивачем дочка ОСОБА_10 почали проживати біля матері - відповідачки по справі. Таким чином, починаючи з 2015 року позивач та його колишня дружина ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми перестали проживати як одна сім`я і проживають окремо. 
Після розірвання шлюбу між сторонами,  ОСОБА_4  07.10.2016 уклав новий шлюб з  ОСОБА_16 . У цьому шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_3  народився син  ОСОБА_17 , що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . 
Згідно висновку служби у справах дітей Джулинської сільської ради про доцільність скасування усиновлення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Джулинської сільської ради від 24.02.2022 № 2/5, між ОСОБА_4 та усиновленою донькою ОСОБА_10 склалися незалежно від його волі такі стосунки, які роблять неможливим виконання ОСОБА_4 , як батьком своїх батьківських обов`язків. На підставі зібраних матеріалів, також враховуючи інтереси дитини служба у справах дітей Джулинської сільської ради вважає, що доцільно скасувати усиновлення ОСОБА_4 неповнолітньої ОСОБА_18 , 2006 року народження.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи якнайкраші інтереси дитини, з метою забезпечення їй можливості реалізувати право на гідний рівень життя, належний духовний та моральний розвиток, вважав, що на теперішній час усиновлення дитини суперечить її інтересам, не забезпечує їй сімейного виховання.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
За змістом частини восьмої статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї, забезпечує охорону прав матері та батька. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.
Статтею 207 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 232 Сімейного кодексу України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно з приписами статті 240 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема, і на її прохання у звичайних побутових обставинах.
З метою недопущення порушення інтересів дитини частиною першою статті 238 СК України передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких суд може скасувати усиновлення.
Так, у частині першій статті 238 СК України зазначено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.
У справі, що переглядається, установлено, що  ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу з  ОСОБА_5 , подав до суду заяву про усиновлення неповнолітньої дитини, а саме доньки ОСОБА_2 від першого шлюбу - ОСОБА_10 , 2006 року народження.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16.10.2012 заяву ОСОБА_4 за участю заінтересованих осіб: служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про усиновлення неповнолітньої дитини задоволено. Усиновлено ОСОБА_4 неповнолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано відділ ДРАЦС Бершадського районного управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 30 від 07.09.2006, вчинений виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень, а саме змінити прізвище дитини з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 , по батькові з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 та записати ОСОБА_4 батьком дитини.
Разом з тим, позивач зазначає, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , його стосунки з усиновленою дочкою ОСОБА_10 погіршились, вони втратили взаємопорозуміння, дитина стала свідомо уникати з ним зустрічей, та не бажає з ним спілкуватись, а тому вважає що між ним та усиновленою дитиною склалися незалежно від його волі такі стосунки, які роблять неможливим виконання ним обов`язків як батька.
Після усиновлення та погіршення стосунків між  ОСОБА_4  та усиновленою дитиною усиновлювач не звертався до фахівців з метою встановлення причин неналежної поведінки доньки й ухилилися від надання допомоги щодо вирішення питання її психоемоційного стану.
Матеріали справи не містять доказів фахової допомоги неповнолітній доньці з метою вирішення питання її психоемоційного стану та встановлення причин такої поведінки. Тобто батько не сприяв вирішенню конфліктних ситуацій між ним та донькою, про які він зазначав, звертаючись до суду із позовом про скасування усиновлення. 
Навпаки єдиним способом вирішення конфлікту між батьком та дитиною було звернення до суду з позовом про скасування усиновлення.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей» від 15 лютого 2011 року № 3017-VI, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.
Отже, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.
Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди між усиновлювачем та усиновленим в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інші обставини, що негативно впливають на емоційний стан дитини.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2022 року у справі № 343/1092/20 (провадження № 61-7355св21).
Отже, одним із головних критеріїв щодо забезпечення усиновленої дитини духовним та фізичним розвитком є сім`я. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розвиток дитини, її виховання базується насамперед на сімейному вихованні.
Завдання інституту усиновлення полягає у формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини, тому, насамперед, стабільними, незмінними повинні бути самі відносини, які виникли внаслідок факту усиновлення. Припинення таких відносин може тяжко травмувати дитину та істотно відобразитися на її інтересах.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційний суд також критично відноситься до висновку служби у справах дітей Джулинської сільської ради про доцільність скасування усиновлення, оскільки такий висновок був зроблений лише на підставі доводів та документів, наданих позивачем, без урахування думки усиновленої дитини та її матері.
В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 категорично заперечувала проти скасування усиновлення та зазначала, що її донька ОСОБА_10 бажає підтримувати сімейні стосунки з ОСОБА_4 , який усиновив її відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області.
Висновок суду першої інстанції про наявність підстав, передбачених частиною першою статті 238 СК України, для скасування усиновлення не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Зміна поведінки дитини в негативну сторону, виникнення конфліктних відносин між дитиною та батьком, що призвело до ускладнень стосунків між ними та робить на даний час неможливим виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, не є підставою для скасування усиновлення дитини.
Колегія суддів не вважає, що лише негативна поведінка дитини призвела до конфліктних, напружених відносин, а виходить також і з того, що батько недостатньо сприяв вирішенню цих конфліктних ситуацій. Позивач не довів і апеляційний суд не встановив неможливості виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків незалежно від його волі у стосунках, які склалися між ним та дитиною.
У даному випадку скасування усиновлення буде порушувати права дитини, не відповідатиме її інтересам, що є недопустимим.
Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задоволенні позову. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування служби у справах дітей Джулинської сільської ради про скасування усиновлення відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання нею апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач:                          В.П. Рибчинський
Судді:                                          Л.О. Голота
                                                                         Т.О. Денишенко