УХВАЛА

25 травня 2023 року 
м. Київ

справа №216/4532/22
адміністративне провадження №К/990/12830/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -  Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевіривши касаційну адвоката Зайки Павла Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 3 січня 2023 року у справі №216/4532/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:
Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 8 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та на нього накладений штраф у розмірі:17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Адвокатом Зайкою П.К. до Третього апеляційного адміністративного суду, з посиланням на норми КАС України, подана апеляційна скарга на вищевказану постанову.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 3 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана до не належного суду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 31 березня 2023 року.
У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 3 січня 2023 року у справі №216/4532/22 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, скаржнику пропонувалось усунути недоліки, шляхом надання до суду документу про сплату судового збору в сумі: 2684,00 грн.
На виконання вимог цієї ухвали, 22 травня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на електронну пошту Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.
В обґрунтування вищевказаного клопотання скаржник посилається на практику Європейського суду з прав людини та вказує, що через повномасштабне вторгнення РФ на територію України, є тимчасово переміщеною особою, свого житла наразі не має, проживає безкоштовно у місті Кривий Ріг з сім`єю у людей, які надали йому прихисток. Вказує, що до окупації Великої Олександрівки працював у фермера, обробляв землю, за що отримував відповідну грошову винагороду. Зазначає, що через скрутне матеріальне становище не має можливості сплатити судовий збір.
На підтвердження скрутного матеріального становища скаржником додано: копію довідки № 1211-5000964738 від 12 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, скаржником не надано жодного доказу на підтвердження дійсно скрутного матеріального становища.
Вирішуючи клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору суддя - доповідач виходить із такого. 
Відповідно до положень частин першої, другої статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
На підставі положень частини другої цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
За змістом частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановлений законом порядку, а саме, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що може бути підтверджено довідкою податкового органу про доходи тощо.
Оскільки обставини, які зазначив скаржник, відповідно до вказаних статей Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сам скаржник не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору суд не вбачає правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів. 
При цьому, суд роз`яснює, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.

Згідно частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи наведене, Суд вважає за належне продовжити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання до Верховного Суду: документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі або належні докази на підтвердження обставин того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановленому законом порядку.
Керуючись статтями  121,  332 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги та надати строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали Верховного Суду від 20 квітня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М.  Мартинюк
А.В.  Жук
Ж.М.  Мельник-Томенко,
Судді  Верховного Суду